24 



inorala se napokon razvili u nagon, da tako kažemo, koji je 

 silio dotičnu vrst na skitanje, čim je zima zavladala. 



Jasno se sada razbira, da se ovo skitanje po zimi samo u 

 veličini a ne u samom svom obliku razlikuje od selenja pravih 

 selica. Pojav se taj u prvom redu od skitanja razlikuje u tom, 

 da se zbiva selenje u posve određenom smjeru. 



Kod gore spomenutih djetlova je svejedno, na koju stranu 

 svijeta se zimi seli, on će u svakoj šumi naći pod korom ili 

 u trulom drvetu svoju hranu. Nije tako kod svih skitnica. 

 Ptice, koje se hrane bobuljama, sjemenjem, ne će se moći zimi 

 seliti prama sjeveru, jerbo im tamo snijeg veći dio hrane pokrije, 

 tako da ne mogu do njega doći ; osim toga im i kratkoća dana 

 onemogućuje daleki let u svrhu, da si nađu hranu tako da im 

 preostane samo nekoliko sati za taj posao. Jasno je dakle, da 

 će se ovake ptice iz sjevernih predjela zimi skitati u određenom 

 pravcu t. j. prama jugu, kako to vidimo kod kugare, bravenjaka 

 i nekih drozdova, koji nastavaju sjever našega kontinenta. 



Tu bi se pravom dalo prigovoriti, da tim nije protu- 

 mačeno, kako se ovaj običaj skitanja prama jugu kod onih 

 ptica razvio. Kako su one znale, da moraju prama jugu letjeti, 

 da izbjegnu nestašici hrane i da su tamo dani dulji, te im je zato 

 moguće, da više hrane pribave ? 



Pokušajmo i na to odgovoriti. Uzmimo, da se te ptice, 

 unmažajući se šire na sve strane, da zauzimlju sve veće predjele, 

 naravno i prema sjeveru. Već prve zime, čim su se na dale- 

 kom sjeveru nastanile, nastupit će nestašica hrane, a glad će ih 

 prisiliti, da se što dalje skicu na sve strane, kako bi si pribavile 

 hrane. Pri tom će nmogo ptica poginuti, naime većina onih, koje 

 ne idu prama jugu, dok će se samo ove održati te zimu preživjeti. 

 To se svake zime ponavlja. Budući da se dakako samo one ptice 

 lasplođuju, koje su leteći na jug spasile svoj život, to će se 

 tečajem vremena i kroz generacije ovaj običaj selenja prama jugu 

 sve više učvrstiti i ustaliti prenašajući se na potomke i tako su 

 se od skitnica razvile sehce. Tim smo došli do pojava pravoga 

 selenja. 



Kod toga pojava nalazimo razne stupnjeve ; između ne- 

 pravilne selidbe kugare n. pr. i brze, pravilne drugih ptica, pravih 

 sehca, ogromna je razlika. No ta razlika sastoji samo u obliku 

 selidbe, dok se u bitnom obje vrsti ne i'azlikuju i mi možemo 



