ekstremne ove oblike spojiti svim mogućim posrednim oblicima 

 te onda lako uviditi, zašto je kod ove ili one vrsti taj pojav 

 bolje izražen nego kod koje druge. 



Uzmimo, da na jugu Evrope živi neka vrst n. pr. patke, 

 koja prebiva na barama i ribnjacima te se ovdje hrani vo- 

 denim životinjama i biljkama. Ova će patka tu kroz cijelu 

 godinu, ljeti i zimi ostati, jerbo ju ne će zimi protjerati nesta- 

 šica hrane, budući da se voda samo jako rijetko i to onda samo 

 na vrlo kratko vrijeme pokrije tankom koricom leda. Sasvim će 

 se pak stvar promijeniti, kada se ova vrst i prama sjeveru našega 

 kontinenta raširi. Tu se zimi pokriju vode debelim ledom, tim 

 nastane za patke posvemašnja nestašica hrane i one će bez 

 sumnje poginuti, ako se za vremena ne odsele. Ta selidba pak 

 ne može polagano korak za korakom od jedne bare do druge 

 napredovati, jer je sve na daleko i široko pokrilo ledom, nego se 

 mora velikom brzinom prama jugu obaviti. Ako sada uzmemo, 

 da je ta vrst patke ostala za čitavo vrijeme svoga širenja na 

 sve strane i nadalje na jugu Evrope kao stanarica na svom 

 prvobitnom obitavalištu, imali bismo pred sobom cijeli razvoj 

 selidbe od tipične stanarice do tipične selice iz sjevernih krajeva 

 Evrope u južne. Jako je lijep primjer za taj pojav gavka, 

 Sommateria mollissima, koja nastava velik dio sjevernih kra- 

 jeva naše zemlje, od sjevero-zapadne obale Evrope pa do Grönlan- 

 dije i na svim ovim mjestima također i gnijezdi. Ona je isključivo 

 morska ptica, dolazi hh uz obale mora, gdje se hrani različnim 

 morskim životinjama. U Grenlandu, na Spitzbergima i Islandu 

 može se samo preko ljeta zadržavati, jer se zimi more smrzne 

 te je ona poradi toga prisiljena odseliti se u toplije krajeve, što 

 ona zbilja i čini te polazi u Britaniju, na obale Kanala i zapadne 

 Francuske. Ona je dakle u tim ohìisiV'à\\siìm.a. prava selica. No na 

 onim mjestima, kamo ona zimi ide, stanuju također gavke, koje 

 tu ostaju preko cijele godine te su, dakle prave stanarice. 



Ima također gavki na obalama istočnoga mora, koje se dosta 

 često na daleke prostore smrzava. Ova okolnost sili onda te 

 gavke, da si traže nesmrznuta mjesta, da se skicu često čak u 

 sjeverno more. Ove su gavke dakle skitnice i mi vidimo, da je 

 jedna te ista vrst u arktičnoj zoni selica, u istočnom moru skit- 

 nica a u sjevernom napokon stanarica, što nam može služiti 

 dokazom, da selenje nije nerazdruživo spojeno sa naravi vi'sti, 



