27 



klima hladnija. Zato se po svoj prilici ne ćemo prevarili, ako 

 ustvrdimo, da mnogih ptica, koje danas nastavaju srednju i sje- 

 vernu Evropu, u ono doba ovdje nije bilo, jer im klima nije 

 prijala. One mora da su se dolazeći iz južnih krajeva ovdje 

 nasehle, kada je klima postala toplija, kada je leda sve više i 

 više nestajalo. 



Uzmimo, da je za diluvija na sjevernoj obali Afrike živila 

 neka vrst ptica, koja se je sve više i više množila i tim također 

 sve veće i veće krajeve zapremala. Ona se je širila na sve strane, 

 dakle i prama sjeveru. Sredozemno more nije u ono doba imalo 

 današnji oblik, već je tvorilo dva veUka slana jezera s jedne 

 strane zatvoreno prama oceanu kopnom na mjestu današnjega 

 Gibraltara, s druge strane razdijeljena Italijom i Sicilijom, koje 

 su bile u svezi s Afrikom. Ovi prelazi i Mala Azija su bih 

 putevi, na kojima su se ove ptice mogle iz Afrike širiti prama 

 sjeveru, u Evropu. No kako su mogle ovdje samo preko 

 ljeta ostati, i to iz klimatskih razloga, morale su zimi opet po- 

 laziti na jug t. j. u svoja stara obitavališta A šta je tu nara- 

 vnije, nego da su odabrale za povratak one iste puteve, kojima 

 su i došle, naime prelaz kod Gibraltara, nadalje preko Italije 

 i Sicilije te napokon preko Grčke i Male Azije. Ove selidbe su 

 se svake godine ponavljale, usadilo se je, tako reći, već pticama, 

 da ljeti dođu po tim putevima k nama a u jesen da se 

 po njima opet vrate natrag. Polagano se kroz stoljeća i sto- 

 ljeća kopno spuštalo, voda t. j. more osobito među Sicilijom i 

 Afrikom postajalo je sve šire i šire; no to je sekularno spuštanje 

 tako neznatno bilo, da se od godine do godine nije mogla opažati 

 promjena. Ptice su prolazeći ovuda, naučne na taj put iU bolje 

 da kažemo, baštinivši od svojih roditelja naviku, da ovuda pro- 

 laze, letjele najprije preko širokoga kopna, kasnije, kada se ovo 

 počelo spuštati, preko sve užega, još kasnije preko bara i laguna, 

 preko uskoga tijesna a napokon preko širokoga mora a da nije koja 

 generacija svoj naviknuti, baštinjeni smjer puta promijenila Ptice 

 se dakle nijesu od prvoga početka sehle preko mora, nego su se 

 držale kopna, a smjer puta im je ostao isti i onda, kada je ne- 

 stalo toga kopna, preko kojega su putovale. 



Sada i razumijemo, zašto ptice ne prelaze more na kojem 

 god mjestu, nego samo na stalnima mjestima t. j. onima, koja 

 su bila prije kopno. Nijesu to po pticama odabrani putevi, nego 



