93 



pa do danas brojni istraži vaoci dali na posao, da biologijski, 

 diferencijalno-diagnostirki nietod dokazivanja krvi sami prokušaju 

 u različnim prilikama i da se osvjedoče, koliko i pod kakim uvje- 

 tima vrijedi. Većina istraživalaca iznosi specijalno pitanje, je li 

 taj biologijski metod sa svim dotjeran i toliko siguran, te se 

 mirne svijesti može i u teškim tbrenzičnim slučajevima, gdje se 

 redovno radi o glavi oki'ivljenikovoj, uporabiti i na njegovoj 

 osnovi izi-eći izvjesno sudbeno-vještačko mnijenje. 



Kušao sani sastaviti resultate tib poznijib istraživanja i to 

 na osnovu literature, koja mi u lokalnim jirilikaiiia bijaše do- 

 hvatna, što u originalnim radnjama, što u dobrim, iscrpivim 

 referatima o odnosnim publikacijama, koje su kojegdje raštrkane. 

 Sto iznosim ovdje, nije dakle drugo, nego sasvim objektivni lite- 

 rarni referat. Ako sam sebi, izučavajući noviju literatura o tom 

 predmetu, stvorio sud, koji ću u malo riječi poslije i izreći, to 

 ipak ni ne mislim, ni ne računam na to, da ćete se i vi svi 

 s tim mojim sudom složiti. 



Uzimam, da je princip biologijskoga diagnosticiranjn krvi, 

 koji se je za pravo razvio iz genijalnih studija Bordeta i njegovih 

 sljedbenika o nfoiolstiìiima, poznat. A narcliio je ìr<ìcv<(ntno, po 

 mome sudu, dok se o sasvim određenoj svrsi radi, naime da 

 ustanovimo provenijenciju neke krvi (ili da neku naglašenu prove- 

 nijenciju is ključimo) hoćemo li upotrijebiti kao specifični reagens, 

 koji ima da do cilja vodi, af/lufininc, heniolizine ili preci pH'inc — 

 svaki za sebe, ih eventualno jedan s drugim u kombinaciji. — 

 Danas se općeno radi s precipitinima, što se navodno nalaze u 

 imun-serima. 



I tako bih sada mogao prijeći na glavnu svoju zadaću, 

 naime da referiram o novijoj literatuii, koja se bavi s pitanjem 

 o biologijskom dokazivanju krvi u opće, a napose s pitanjem o 

 uporabivosti toga metoda u forenzičnoj praksi. Ne mogu međutim 

 a da ne iznesem prije toga još nešto, što mi se važnim čini. 

 Asistenat u patol.-anat. institutu prof. PertiÌM u Budimpešti, 

 Lud. Deutsch, držao je g. 1900. (9. augusta) na kongresu u 

 Parizu piedavanje, u kome je na osnovu svojih istraživanja 

 sasvim decidirano razvio ideju, da će se specifične antisupstancc u 

 krvi, s kojima nas upoznaše najprvo Bordct (Annal. Inst. Pasteur 

 1898.), zatim opet isti Bordet (Annal. Inst. Pasteur 1899.), onda 

 Tchistotvitch (Annal. Inst. Pasteur 1899.) i iVoZ/" (Annal. Inst. Pasteur 



