96 



sporivoj vrijednosti serum- diagnoze n forenz. svrlie. Razal)rao 

 sam to u kolegijalnom saobrar-aju š njime, i iz jiredava- 

 nja, što ga je držao u aprilu o. g. u odlič. zboru lirv. liječnika, 

 a napokon iz intervicva, što ga je imao sa meni nepoznatim 

 suradn^'kom .,A(jramcr Ztg.^, a štampana u tome glasilu o.g. 



Saslušajmo sada druge auklore, koje karakteriše, ako smijem 

 iako reći, neka opreznost, kad govoi'e o našoj stvari, ili su u 

 di'ugu ruku sasvim odlučni protivnici mišljenja, da je sero- 

 diagnoza danas do kraja dotjei-ana, gotova stvar, koja za lo- 

 renzičnu praksu vrijedi onoliko, koliko viijedi za matematiku 

 ona: dvaput dva je četiri. 



Evo Dinuionnr (Beiträge zum hiol. Nachweis von Mensdien- 

 l)lut; Mundi. Med. Wochenschr. 1901) naglašava, da serum 

 kunića, koji je prepariran s čovjec'-jim serom, ne daje taloga samo 

 s Ijndskom krvi, nego i sa phiir<(, — i peritonealnom teliirinom , 

 ma da i jest toga taloga manje. Na osnovu svoga iskustva u 

 forenzičnoj praksi (dakako samo in puncto istraživanja krvi) ja 

 tvrdim, da spomenuta opstojnost može od velike važnosti biti. 

 A štb se tiče one primjedbe, koja se u toj stvari često opetuje 

 primjedbe: „taloga manje ili više'', di'žim, da bi se je pisci a])so- 

 lutno morali kloniti, jer bi mogln roH/fi do strašnih Jdiidnja. Imnl 

 ću prilike doći još i na to. 



Netom je kod Fischerà u .leni izašla zanimljiva knjiga s 

 natpisom: (lei'ichtliche Medicin; 12 Vorträge, lierausgeg. vom 

 Gentralcomitć für das ärztliche Fortbildungswesen in Preussen. 

 Tu se nalazi predavanje Strassmannovo : „Sachvcrständigen- 

 thätigkeit und Technik des Gerichtsarzles". Glede serodiagnoze 

 kaže doslovce: „Wir dürfen nunmehr darauf nr/djžc», dass uns 

 in nieht ganz hes(mders umjänsth/en Fäilen in Zalunft die V>e- 

 stimmung der Herkunft eines Blutfleckes miUilieh sein wird", a 

 zaključuje s time, da će biti poti'el)no, uvede li se metodu forenz. 

 praksu, kreii'ati zavode, u kojima će se sei'umi ne samo pripra- 

 vljati nego i kontrolirati. Dakle je govor samo o mogućnosti, i to, 

 ako slučajevi nijesu neo])ično zamršeni. Što ja pamtim, corporn 

 delicti su baš i)onajčešće vrlo fatalnoga sastava i lica: koječim 

 zaprljano rublje, trošno gospodarsko oruđe, noževi, koji u 

 kućanstvu rabe, zemlja sa poda seljačkih stanova, zapiljana 

 odjeća etc. etc.). Jesu li to „günstige" ili „imgünstige Fälle" ? 

 Ćujmo malo francuske stručnjake : Iz jednoga referata Woyova 



