99 



vještaci prije uporabe svojih sera u forenz. svrhe orientiraju o 

 njihovu djelovanju i da prema takoj orijentaciji odrede množinu 

 sera za svaki pojedini slučaj, koja se istražnome materijalu dodati 

 mora. Izražavaju veliku sumnju i bojazan, da bi prijetila pogibelj 

 nedogledna, kad bi se serodiagnostički metod neograničeno upo- 

 trebljavao u forenz. svrhe. Kako trel)a određenih ograničenja i 

 kod upotrebe aglutinina u diagnostičke svrhe, jer je np. poznato, 

 da tifus-bacile i nespecifična sera u određenoj koncentraciji 

 aglutiniraju, a obrnuto vrlo jaki tifus-serum i druge bakterije 

 aglutinira, tako, misle pisci, da se stvar ima i sa precipitivnim 

 osebinama specifičnih sera. 



Pa kad smo prvoga saslušali Uhlenhutha, dajmo mu i 

 zadnju riječ. Ima novija radnja od njega (Praktische Ergebnisse 

 der forens. Serodiagnostik des Blutes; Deutsch. Med. Wochen- 

 schr. 1902), u kojoj od prilike veli ovo: Specif. serumreakcija, 

 ako (to je onaj nesretni ako!) se upotrijebi kako valja, daje 

 u svim slučajevima izvjesne rezultate. Paziti valja, da se upo- 

 trijebe sera velike valencije (kako smo čuli, baš to je po Struheu 

 opasno), sera dakle, koja u malo časaka davaju jasne precipitate. 



Valjanost sera imala bi se, veh pisac dalje, vrlo skrupulozno, 

 najbolje pod državnom kontrolom, odrediti. Kontrola se mora obaviti 

 s krvlju, koja je po mogućnosti jednako stara kao i ona, koju 

 valja istražiti. Poradi toga imaju se urediti instituti, koji će u 

 svakom času imati veliku salihu ili zhirku takovih krvi (eine hin- 

 reichend reichhaltige Sammlung). Za dobivanje sera čini se, da su 

 ipak još najbolji kunići, premda su i s njima rezultati vrlo ne- 

 jednaki. 



Ja drugih radnja, koje bi se specijalno s našim pitanjem 

 bavile, ne poznam, premda sam uvjeren, da ih ima još dosta. 

 Nego i iz ovih, koje poznam, stekao sam subjektivno uvjerenje : 

 da na polju serodiagnostike treba još puno specijalnih studija; da 

 ju pouzdano čeka krasna budućnost u forens. praksi^ no da taka, 

 kakva je danaSf nikako još ne ovlaštuje sudbenoga vještaka, 

 da u konkretnom slučaju apodiktično ustvrdi : to jest ili nije krv 

 od ovoga ili onoga biča. 



Na kraju samo bih još jedno spomenuo. Ima vrlo zname- 

 nitih naučnjaka — a među nje spada bezuvjetno prof, botanike 

 u Baselu, Alfred Fischer — koji jako skeptički u opće susretaju 

 nauka o eksistenciji specifičnih antltjelesa, zvala se ta lisini, 



