103 



teta), kojih ovdje poimence spominjati ne ćemo, nego ćemo 

 odmah prijeći na kulturno - historijsko razmatranje paprike, te 

 istaknuti njezinu veUku uporabu u kućnom gospodarstvu, a 

 dotaci se također njezine veHke važnosti u medicini, napose 

 pučkoj. 



Paprika, koja se danas poradi svojih plodova goji u svim 

 toplijim dijelovima našega planeta, osobito u tropskim i sub- 

 tropskim krajevima, čedo je novoga svijeta, Amerike, kako je to 

 imenice Fliickiger dokazao, tek jedna je vrsta vezana na Japan 

 i ta je po svoj prilici tamo presađena iz Amerike. Fliickiger je 

 oprovrgao mišljenje nekih, koji su htjeli iz nekih Teofrastovih 

 spisa zaključiti, da je paprika bila već poznata starim Grcima ^). 

 Okolnost, da je paprika tek po otkriću novoga svijeta u Evropu 

 došla, i činjenica, da je odmah iza otkrića istoga bila nađena u 

 svim krajevima između neprohodnih šuma Brazilije i visoke 

 ravnice Meksika, dovele su Flückigera do spoznaje, da je prava 

 domovina i kolijevka paprike tropska Amerika, a da u staroj 

 klasičkoj literaturi naroda grčkoga o njoj ni govora biti ne može. 

 Papriku pi'vi spominje liječnik Chanca, koji je Kolumba na nje- 

 govu drugom putovanju (1493.) u Ameriku pratio, godine 1494. 

 Taj liječnik, rodom iz Seville, spominje ju kao mirodiju „agi", 

 koju da urođenici upotrebljavaju za začimbu svoje hrane. Pod 

 imenom „axi" spominje ju Fernanden de Ovieto godine 1514. 

 On ju pače i opisuje te veli, da ju Španjolci kao mirodiju van- 

 redno cijene. Cortes, taj slavni osvojitelj Meksika, ubraja ju 

 godine 1526. u najvrijednije kulturne proizvode Meksika. Slavni 

 Caesalpino (1519. — 1603.) ju spominje kao biljku, koja je tek 

 nedavno iz zapadne Indije u Evropu došla. Isto tako veli Fuchs, 

 da je „piperitis" , kako on zove papriku , tek pred nekoliko 

 godina u Njemačku došla i da se već sada (naime u nje- 

 govo vrijeme) dosta po loncima kultivira. On donosi i 3 slike 

 paprike. — Čini se, da je biljka Evropljanima brzo omiljela, jer 

 se njezina kultura za malo vremena na daleko raširila. Clusius 

 spominje, da su već godine 1585. postojale oko Brna u Morav- 

 skoj i u Ugarskoj čitave poljane, zasađene paprikom. Relativno 

 kasno zasađena je biljka u Kastiliji, naime 1564. U ljekarni do- 

 lazi prvi put kao ljekovita biljka u Braunschweigu godine 1568. 



1) Držahu naime Teofrastov nam^'. àTzó\).f]Y.tq identičnim s peverunom 

 (Capsicum longum Fingerh.). 



