né 



contagium vivum u formi poznatih plazmodija — od onda se gotovo u 

 svim krajevima zemlje, gdje je malarija ili konstantna nevolja, ili se 

 tok časomice javlja, pomno provičavajn sve prilike, koje su s tom bolešću 

 ma u kakom odnosu. Izučavaju se navlastito biologijske osobine onih vrsta 

 komaraca, koji su definitivno legitimirani kao posrednici infekcije, pa 

 vrste, koje su sumnjive, da fungiraju kao posrednice ; traže se najzabit- 

 niji zakuci tili zlokobnih krvopija, njihova legla i lotiJišta (Brutstätten) ; a 

 usporedo s tima izučavanjima higijena ne zamišlja samo, nego vx ovaj 

 par već i s uspjehom provodi zanimljive [irofilaktične mjere, da u kraje- 

 vima, koji su poradi malarije na zlu glasu, obrani žitelje od demonske te 

 bolesti. Jedno od najradikalnijih sredstava, da se stane na put širenju 

 bolesti svakako je u zatiranju legla te gamadi, odnosno u tome, da se ko- 

 marcima otmu prilike za život i rasplođivanje. — Kako ličinke njihove 

 žive u vodi i to navlastito u vodama stajačicama, u lokvama, baruštinama, 

 mrtvim rukavima rijeka i potoka etc., nesumnjivi se uspjesi polučuju, 

 dok se malarijski krajevi racionalno odvodnjuju, drenažiraju, zgodnim 

 kulturama privađaju itd. Zanimljivi su resultati polučeni i dobrim vipu- 

 tama glede uređenja stanova, izbora lokaliteta za obitavališta ljudi, onda 

 glede dijetetike, rada, boravka sub dio u određeno doba dana ili noći, 

 glede baratanja sa svjetlošću, uporabe moskito mrežica etc. — Sva- 

 kako će međutim, kako rekoh, najbolja i najradikalnija profilaksa stojati 

 u tome, da se malarijski krajevi ili tereni očiste od malarija-inofikita, da im 

 se otmu uslovi eksistencije i propagacije, da se po mogućnosti nkloiic 

 supstrati, na kojima malarija-moskiti nalaze svoja zakloništa, a imenito 

 svoja kotilišta. To, razumije se, nije uvijek laka stvar. Tražiti, pa i naći 

 take supstrate, take zabitne zakutke — k tome se hoće kadšto puno 

 strpljivosti, dvigotrajnih, redovno eksperimentalnih studija, često puno 

 ingeniositeta, pa recimo kadšto i dobre sreće. Za oto što rekoh, pružaju 

 nam najljepši dokaz klasična istraživanja dra. Lutza, ravnatelja bakteriol. 

 instituta u Säo-'I'aulo u Braziliji, koji je upozorio na citatu rpu bilina, 

 imenito na reprezentante u tamošnjim krajevima brojno zastupane pri- 

 rodne porodice Bromeliaceae, koji su vi pravom smislu riječi prava koti- 

 lista zloglasnih moskita, indirektnih uzročnika t. zv. šumske malarije, od 

 koje svijet u Braziliji puno trpi. — Budi mi dozvoljeno, da izvijestim o 

 zanimljivim Lidzocim istraživanjima na osnovi njegove nazad par tjedana 

 publicirane radnje (Waldmos([uitos u. Waldmalaria ; Ctrbl. Bak. .Jan. 1W3). 

 Nazad nekoliko godina gi'adila se nova željeznička pruga, od S.io 

 Paula do San tosa ; to je prava planinska pruga sa brojnim tunelima, via- 

 duktima eto. Kraj je skroz šumovit, ima doduše puno magle i oborina, nego 

 poradi strmine terena odvodi se voda potocima, koji čine brojne slapove 

 vrlo brzih vodo, tako da u čitavoj okolini nema nigdje ni traga kakim sta- 

 jaćim vodama, barama etc. Prije postajala je druga kraća pruga ; a Lutz 

 je mogao saznati izvjesno, da je već prigodom gradnje ove prve pruge 

 među radnicima vladala malarija. To se opetovalo i kod ovo druge gradnje, 

 kod koje bijaše zaposleno na tisuće radnika. Malarija je tako med njima 

 harala, da je u svakoj radničkoj baraki većina stanovnika oboljela. Ka 

 rakter bolesti u cijelosti nije bio luid; ljudi trošili su puno kinina; smrt 



