136 



pokazuje se potreba, da se broj znatno i)ovisi. Prauia raznim poriječjima 

 trebalo bi (uza sve 92 postaje) ustrojiti od prilike još ove: 



1. za Primorje: Dcvčić draga i Jablanac (2 postaje); 2. za Velebit i 

 Kiipclu : Crnilug, Begovorazdolje (najviše stalno nastanjeno mjesto, ca. 

 1050 m), Mošune, Krasno, Maniudovac, Alan (6 p.) ; 3. za Poiivrnice: 

 Raduč, Janjce, Donji Kosinj, Komić, Mazin, Bakić, Čanak, Babinpotok i 

 Jasenica (9 j).) ; 4. za Unu : Doljani, Žirovac, Dvor i mali Gradac (4 p.), 

 a Mečenčane napustiti ; 5. za Glinu : Komesarac, Slavskopolje, a donekle 

 Sjeničak (2 p.) ; 6. za Koran n : Ljeskovac rakovički, Perjasica, Sjeničak i 

 Karlovac (4 p.) ; 7. za ostalu Kxpu: Prezid, Gerovo, Brod nior., Zakanj 

 (5 p.), a Hrastovicu napustiti ; 8. za Krapinu : Klanjac, Prišlin, Krapina 

 (3 p.) ; 9. za Lonjii: Magjarovo, Dubrava, Samarica i vel. Peratovica 

 (4 p.) ; 10. za Ilovu: Gjulaves, Buć i donekle Podvrško (3 p.) ; 11. za 

 Orljavu : Zvečevo, Duboka, Podvrško i Paučje (4 p.) ; 12. za Jfotmt : Ba 

 trovci i Sot (2 p.) ; 13. za samu Sava : Bregana, Martinska ves, Kobaš, 

 Klenak i Šimanovci (5 p.) : 14. za Bcdnju : Višnjica d. i Ludbreg (2 p.) ; 

 15. za Karaiieu-Vučicu : Čačinci (1 p.) ; IG za Vuku: Vukovar (1 p.) ; 

 17. za Dunav: Erdut i Slaukamen (2 p.). Ukupno dakle 57 (t. j. 59 — 2) 

 postaja, a uz nje još one 92, bilo bi ih 149 t. j. 1 postaja na 285 km-. 



U drugom su dijelu ove knjige izdana posmatranja na vodo 

 mjerama; ima ih na Savi sa pritokama do 40, na Dravi 8, a na Dunavu 

 7. 1 njih bi trebalo nekoliko novih urediti, naročito na većim ponor 

 nicama : Lici, Gackoj, gor. Dobri i dr., a onda na ušćima Korane, CJlinc, 

 Sutle, Krapine, Pakre, Une, Vuke, Bednje i Karašice, a iz karte se ne 

 razabire je li vodomjera (kod Siska) za Kupu iznad ili ispod ušća Odre. 



Vrlo su zgodni podaci za ispravak već publikovanih vodostaja, pa 

 i oni o aps. visini ništica na vodomjerama, makar nijesu potpuni. Sva 

 kako bi trebalo izdati iskaz, u kome su navedene visine ništice iznad 

 najniže tačke korita, jer tek onda imadu vrijednost spomenuti već podaci 

 o aps. visini ništice. 



Neka je sve ovo rečeno sine ira et studio, a neka bude svaka 



hvala nar. gosp. odsjeku ! 



Dr. ^1. Gavazzi. 



Zweiter Beitrag zur IMlzlIoni von Bosnien und Bulgarien. Von Dr. Fr. 



Bubàk (Tabor in Böhmen). (Oesterreicliischc botanische Zeilschrift. Jahrg. 

 LUI. Wien 1903. Nr. 2 p. 49—52). 



Kao dopunjak prvomu prilogu, koji je tiskan u izvješćima o sije 

 lima kraljevskog češkog društva nauka u Pragu godine 1*.K)0., izdao jo 

 autor drugi prilog flori gljiva spomenutih zemalja. Bosanske gljive brao 

 je autor sam, a bugarske gljive dao mu i)rof. dr. I Velenovsky i C. 1. 

 Pochpera. U tom svom drugom prilogu izno.si autor na javu nekoliko 

 interesantnih gljiva, i to iz Bosne 6 vrsta, a iz Bugarske 21 vrstu. 



Kao novo opisane vrste s njemačkim diagnozama nalazimo ove 

 vrste: 1. Ramularia bosniaca Bub. (na Scabiosa columbaria) ; 2. Tilletia 

 Velenovskyi Bub. (kod Sadova u Bugarskoj u plodnici od Bromus ar- 

 vensis). Ova nova Tilletia, koju autor posvećuje za.služnome piscu „Florae 



