138 



službu orguniziniiiu kako trclia — ako se iiaitc dosta ustrajnih i naila 

 sve niinucijozno savjesnih opazača. 



Iz prijegUida nieteorološkili postaja u Hi-vatskoj i Shivoniji od g. 

 1853. amo izhizi, da je u Hrvatskoj počelo naučno motrenje uzdušnih 

 jiojava g. 1850. u Zagrebu (Stanisavljcvić), a od onda do konca g. l'.)0(). 

 bilo je u svemu 89 postaja, od kojih je j e dna radila više od 40 godina, 

 njih pet radilo je 5 ili više godina, a njih 25 najmanje 1 godinu. 

 Koncem pak g. lÜOO. imala jo Hrvatska: 1. 1 postaju I. reda; 2. 1-1 po 

 staja II. reda; ;3. 1 postaju III. reda i 4. (52 postaje IV. reda. Postaja I. 

 i'cda je Zagreb, koji ima instrumente za registriranje svih klimatičkih 

 faktora; postaje II. reda imaju ili će imati: barometar, psihromctar, 

 termometre za maksimum i minimum, vlagomjer, kišomjer i Wildovu 

 vjeternicu. Postaje III. reda dobivaju sve gore spomenute instrumente 

 osim bai'ometra, a postaje IV. reda imaju samo kišomjer (ombrometar). 

 Termometri će na svim postajama biti u engleskim kućicama. — Postaje 



II. reda, koje su na koncu g. 1900. bile aktivne nijesu bile zgodno raz- 

 dijeljene po zemlji; poradi toga je iiprava novoga našega centralnoga 

 opservatorija g. IIMJI. uredila 7 novih jjostaja II. reda, (Udbina, (Jospić, 

 Otočac, Senj, Vrbovsko, Garešnicu i Županje), a za g. 1902. ostavila je 

 još dvije II. reda (Rakovac i Petrinja) i 10 postaja III. reda s osobitim 

 obzirom na Velebit. Osim ovih meteoroloških postaja uređena je već g. 

 1898. od Zagrebačkoga opservatorija posebna mreža jiostaja za motrenje 

 oluja; šteta je, da se ova motrenja nisu mogla do donas pul)licirati 

 poadi premaloga stručnog personala u Zagrebačkom centralnom op 

 servatoriju. 



Poseban je odsječak uvoda ])0svećen historiji i današnjem uređenju 

 „c on t r a 1 n o g a opservatorija u Zagreb u". Razbira se. da 

 je opservatorij g. 1880. dobio prve insti'umente za registriranje: Hipi)ov 

 barograt', Hippov termograf, Kratftov anemograf za brzinu vjetra i 

 SchäfÜerov anemograf za smjer vjetra (sustav Moritz- Osnaghi). Godine 

 1892. počeo je bilježiti Richard© v higrograf s vlasima, godine 1894. 

 ombrograf Usteri-Reinacher. Početkom g. 1895. zamijenjeni su Hippovi 

 instrumenti s Richardovim termografom i barografom velikoga modela. 

 Zaostajanje tormografa određeno je s pomoću normalnoga termometra 

 za postaje od Puossa s kuglicom od 9 mm. (Godine 1898. izmijenjen je 

 stari anemograf s novim S]irung Fuessovim s mehaničkim registriranjem 

 i ispoređivan je sa starim Kratftovini, a konstanto su obaju i korekcije 

 određene s pomoću jednoga kontrolnoga ancmometra od Puessa. — Od 

 g. 189:5. služi za redovito motrenje uzdušnoga tlaka jedan Fortiu 

 Kapellerov barometar (br. 8((7.), koji je već g. 18()1. nabavljen i g. 1894. 

 ])o drugi put isporeden s normalnim barometrom Bečkoga centralnoga 

 zavoda. — Godine 1899.' počelo se bilježiti traj.uije sunčanoga sjaja po 

 instrumentu Maurerovu, koje je g. lüX). pregrađen po sistemu Jordanovu- 



U drugom su odsječku uvoda bilješke o položaju svih postaja U. i 



III. reda, koje je predstojnik centralnoga opservatorija u jeseni g. 1901. 

 pregledavao, i o smještenju instrumenata na njima. To su postaje: Bakar, 

 Bjelovar, Crikvenica, Donji Miholjac, Garešnica, Gospić, Ilok, Križevci, 



