Not prilog osteologiji „Homo Krapinensìsa".') 



U mojim nedavno izašlim radnjama „Der paläolithische Mensch 

 und seine Zeitgenossen aus dem Diluvium von Krapina in Kroatien" 

 (paleoliticki čovjek i njegovi savremenici iz diluvija Krapine u 

 Hrvatskoj), koje su štampane god. 1901. i 1902. u „Mittheilungen 

 der anthropologischen Gesellschaft in Wien", opisao sam sve do 

 godine 1902. u Krapini iskopane ostatke dosta tačno. U prvom 

 su dijelu te radnje također i geološki odnošaji kao i vrst te 

 geneza diluvijalnoga krapinskoga nalazišta tako opsežno prika- 

 zani, da ništa nova o tome ne bih trebao da kažem. — Prema 

 naslovu moje teme imao bih ja sada da opišem one ostatke čo- 

 vječje, koji su ljeti prošle godine nađeni u Krapini. Ja sam glavom 

 nijesam doduše mogao upravljati iskapanjem, jer sam teško bo- 

 lestan ležao ; no mjesto mene je to obavljao moj u toj stvari 

 prokušani asistenat gosp. Stjepan s t erm a n, koji je tu zadaću 

 riješio na moje potpuno zadovoljstvo. — No valja mi se oba- 

 zreti na sve ostatke zajedno, što su lani nađeni, jer ima među 

 njima osim ostataka čovječjega skeleta također veoma vrijednih 

 komada od skeleta Rhinocerosa, koji su veoma važni za 

 određenje starosti ležišta krapinskoga. Neke je naime od ovih 

 (t. j. zubi) determinirao M. Schlosser u Monako vu kao vrst 

 Rhinoc. Mercki% ali neki ljudi sumnjali su o točnosti deter- 

 miniranja, jer da zubi rinocerotida ne daju dostatne sigur- 

 nosti kod determiniranja istih. Nalaz od g. 1902. dao nam je 

 i druge dijelove lubanje (komade temporalne i od čeljusti), 

 nadalje ostatke scapulae i predekstremiteta, kralješke i kosti za- 

 stoplja, koji svi skupa pripadaju jednoj te istoj vrsti, a ta je 

 Bhin. Merckii. Ova je činjenica u tohko veće znamenitosti, 

 što ova vrst nije bila do sada poznata iz Hrvatske u toHkom 



1) Predavanje (sa demonstriranjem) držano dne 22. rujna 1903. u 

 Casselu prilikom 75. kongresa njemačkih prirodopisaca i liječnika. 



10 



