150 



đena su dva nejednaka komada donje čeljusti od odraslih in- 

 dividua i dva komada čeone kosti sa poznatim već jakim supra- 

 orbitalnim rubovima i sa jednim dijelom nosne kosti, nadalje ne- 

 koliko prstiju, rebara, i ulomaka od tjemena. Jedna od tih do- 

 njih čeljusti sa tri molara pripadala je potpuno odraslome indi- 

 viduu i s obzirom na visinu čeljusti i prognatnost bezuvjetno je 

 najsrodnija sa onom čeljusti od Naulette. Drugi manji simfizni 

 ulomak jest sasvim analogno prijašnjemu izrađen, samo je ovdje 

 u toliko znamenito poremećenje u poredaju zubi nastalo, što 

 prvi praemolar stoji iza očnjaka, pa s toga red zubi malo prema 

 natrag zakreće, i daje čeljusti pitekoidalni (karakter) izgled; ta- 

 kođer je vrijedno napomenuti, da ove čeljusti imadu po više 

 foramina mentalia (1 — 3). — Još je vrijedno opaziti, da čeone 

 kosti imadu osim poznatih već velikih supraorbitalnih rubova još 

 izbočenu glabellu i jako razvijene nosne kosti. 



Bhinoceros Merchn i starost krapinskorja ležištu. 



Ja sam jur u uvodu moga predavanja istakao znatni broj 

 skeletnih ostataka od RJiinoc. Merciai, koji su nađeni u Krapini. 

 K tome imam jošte dodati, da nam je istom nedavno i to 21. 

 augusta, dakle pred I mjesec po sreći za rukom pošlo naći, kako 

 već napomenuh, jednu čitavu lubanju od ove vrsti. Ta lubanja 

 pripada starijemu individuu i stoji po veličini između poznate 

 lubanje iz Irkucka i one iz Karlsruha, ali međutim bliža i srodnija 

 s prvom nego li s drugom. Osobito je važna ta okolnost, da se 

 dosada nalazio u diluvijalnim tvorevinama Hrvatske i Slavonije 

 samo lihinoc. Äntiquitatis i to u društvu Eleplias-a primigenius 

 etc. U Krapini pako nastupa isključivo Biiin. Merekii i to u ve- 

 likom broju. Ako k napomenutome dodamo još to, da se tako u 

 lesu diluvijalne Dunavske obale kako u diluvijalnim obalama Save 

 u Slavoniji uz brojne ostatke Elephas primigeniasa, JUiinoc. än- 

 tiquitatis također po koja čovječja donja čeljust našla, koja po- 

 kazuje onaki razvitak brade, kaka je poznata na čeljustima mlado- 

 diluvijalnih tvorevina, i koja je sasvim analogno građena kao 

 kod modernog čovjeka: to onda valja onake naslage kake su u 

 Krapini i sUčne, u kojima se isključivo nalazi Rhin. Merekii u 

 društvu sa čovjekom jako razvijenih supraorbitalnih rubova, 

 prognatne čeljusti etc., eoipso označiti starodilnvijalnim tiiorcvinama. 

 Piilike krapinske odgovaraju nadalje točno onima od Tauhaeha, 

 te ili ja stavljam prema tome u jedan te isti interglacialni odsjek, 



