¥elìka grupa sunčanih pjega u oktobru 

 godine 1903. 



(Od 6/10. do 18,10. 1903.). 



Poznato je, da se sunčane pjege ne pojavljuju svagda istom 

 čestinom, nego da ima doba, kad ih je sve gušće, a opet doba, 

 kad ih skoro posve nestaje. Astronoma Schwab e a ide u prvom 

 redu zashiga, da je na osnovu mnogogodišnjih podataka o sun- 

 čanim pjegama dokazao, kako se pjege pojavljuju perijodično, pak 

 je konstatovao i veličinu perijode od jednoga maksimuma — od 

 doba, kad ih je najviše — do drugoga, dotično od jednoga mi- 

 nimuma — od doba, kad ih je najmanje — do drugoga te našao, 

 isporedjujući te perijode, jednu s drugom, da je srednjak tih 

 perijoda 11?, godine. 



Toliko uz put perijodičnosti sunčanih pjega. Pojavom 

 vanredno velike grupe sunčanih pjega u prvoj polovini mjeseca 

 listopada g. 1903., o kojoj hoću ovim retcima da izvijestim čitatelje, 

 zaključilo je Sunce konačno perijodu, što sadržaje minimum pjega, 

 kojoj je vršak bio u kolovozu g. 1901., te nastupilo novu pe- 

 rijodu, perijodu sa maksimumom pjega, kojoj će vršak biti negdje 

 g. 1904. iU početkom g. ]905. 



Iznoseći važnija opažanja o toj ogromnoj grupi, ograničit 

 ću se u cijelome na svoje vlastite bilješke. Motrio sam ju od 

 7. '10. do 18. /IO. g. 1903. malo ne dnevice, a koji puta i češće u 

 danu, i to svojim malim durbinom, kojemu je otvor samo 

 45 '%i, ne imajući još pri ruci boljega instrumenta; ali time ću 

 ujedno pokazati, kako se i neznatnijim sredstvima dadu u opa- 

 žanju sunčanih pjega postići prilični rezultati. 



