164 



i jednostavnoga mikrometra), da grupi projekcijom odredim pri- 

 bližnu dužinu, t. j. promjer dužine, pa sam našao po mjerenju 

 od 9. /IO., kad još nije bila najveća, da ta dužina iznosi oko 

 147.370-77 Jcilomet., t. j. 11'5 semaljshih premjera! Ovo je mje- 

 renje dakako samo približno. 13./10. kad je na žalost nisam mogao 

 motriti, izmjerena je na zvjezdarnici u Juvisy-u (kod Pariza) du- 

 žina od istoka prama zapadu 3'46", to će reći (uzimajući u račun 

 odnosno skraćenje perspektive): 197.000 km. ili 15'5 premjera 

 Zemlje. Na istoj zvjezdarnici izmjerili su joj dužinu i 10/10., pak 

 je tada bila duga čak 202.000 km. ili 16 premjera Zemlje. To je 

 već prilična mrljica ! 



3) Poloèaj i smjer gibanja grupe. Grupa se je pojavila malo 

 ne posve na istočnom rubu Sunca medju 5. i 6. listopadom, do- 

 čim se, sudeći po njenom razvoju, morala u opće pojaviti na 

 sunčanoj površini, kako isti „Bulletin" drži, medju 23. rujnom i 

 4. listopadom. 11. listopada prošla je središnjim sunčanim meri- 

 dijanom, a 18. listopada u jutro morala je prispjeti na zapadni 

 rub Sunca, i za njim izčeznuti; jer 17./10. ne mogab motriti 

 Sunce poradi oblačna neba, a tako skoro i cio dan 18./10 ; no 

 isti dan oko 4^ po podne počelo je Sunce kroz oblake provirivati 

 i tada sam mogao tek kratko vrijeme Sunce motriti, al je naše 

 pjege već bilo nestalo, a opažalo se na zapadnom rubu samo 

 još svijetlih baklji. 



Pojavila se na južnoj polutci Sunca, i tom polutkom i pro- 

 lazila, bliže ekvatoru, nego južnom polu, u heliocentr. širini od — 22". 



III. 

 Uzrok pjegama i njihovoj perijodičnosti. 



Samo se sobom namiće pitanje: 1. koji su uzroci pjegama 

 i 2. što je uzrok, da se pojavljuju perijodično? No ni na jedno 

 ni na drugo pitanje nema do danas izvjesna i sjegurna odgovora, 

 te se o tim uzrocima dadu postavljati tek manje ili više vjero- 

 jatne hipoteze. 



1. Jedna je Mpotesa, da su pjege erupcije težih kovinskih uža- 

 renih plinova iz sunčane jezgre, i da te erupcije (slično kao i naše 

 vulkanske erupcije) bacaju ove plinove mnogo tisuća kilometara 

 daleko van sunčane fotosfere i kromosfere u prazni studeni sve- 

 mirski prostor. Ovdje se ti plinovi ohladjuju, zgušćuju i potam- 



