176 



postao još u ono doba, kada se nije znalo, da se toplina od lud- 

 žbenih tvorina razvija. Ovdje nema mjesta prepiranju o tom, 

 nego ćemo dalje razvijati, da vidimo dokle ćemo doći, a to će 

 nas do toga dovesti, da ćemo se moći zajedno ili drugo odlučiti. 



7. Neka bude dakle F„ = w ß Wn u jedinici vremena (za 



naše pokuse jedan sat) razvijena množina elektricitete. Iz jed- 



W 

 nadžbe II.) izlazi Wn = — ^ — ^— r; ako ovu vrijednost za W„ met- 

 ' w ß -I- 1 -^ 



nemo u jednadžbu III.), imat ćemo : 



V, = ^^ . BW„ IV.) 



Mi smo sa Wo uveli u ovu jednadžbu mjesto konačnoga 

 odnošaja početni, i to s razloga, što je ovaj odnošaj naše isho- 

 dište, te poradi toga možemo Wo uzeti za vrijeme naših pro- 

 matranja nepromjenljivom veličinom ; no odredili smo, da je ß 

 u istinu za naš element nepromjenljiva veličina, poradi toga je 

 i produkt ßTFo nepromjenljiv, koga ćemo metnuti jednako E. 

 Nadalje ćemo reći, da pod znakom n dosad razumijevasmo u 

 strujište uvršteni broj decimetara našega reokorda, po tom du- 

 ljinu uvrštene žice. Mi rekosmo i to, da je ta žica postala elek- 

 trična, a sad dodajemo još i to, da je ta električna energija po 

 cijelom prostoru (volumenu) te žice razaslrta, jer nemamo ni- 

 kakva uzroka misliti, da bi električna energija bila na kakvom 

 posebnom dijelu te žice, a na drugom ne. Poradi toga moramo 

 mjesto il sada uvesti volumen žice; zato neka bude X jedna 

 mjerna jedinica po volji i potrebi izabrana, n broj tih u strujište 

 uvrštenih jedinica, a p neka bude ploština jednoga poprečnoga 

 prosjeka žice; onda je volumen uvrštene žice uXp = v, poradi 

 toga prelazi jednadžba IV,) u 



^''- n\p^+\ ^^ 



8. Da po dosadanjem načinu dobijemo neko prijegledno 

 mjerilo za ovu množinu elektricitete, tražit ćemo, koliko te elek- 

 tricitete dođe na jedan poprječni prosjek strujišta, a to ćemo 

 naći, ako sveukupnu elektricitetu razastrtu po strujištu dijelimo 

 s duljinom žice, po tom je 



!!■ = / = -ll- VI.) 



