179 



Ovo je dosta zanimiv resultai, jer se je do sad držalo, da 

 je dovoljno duljinu n uzeti m puta, ali ova jednadžba kaže, da 



tome treba dodati još i članak ^ • '^^ velike duljine u istinu 



je to nuždno znati. I ovo je novo načelo. 



V 



Iz jednadžbe F„ = w ß Wn izlazi za jakost struje — = 



/ = ß W„, to će reći, da je jakost struje razmjerna toplini 

 u strujištii i da je ß koeficijent toga razmjera, a i ovo je novo 

 načelo, ali iz njega izlazi još dalje, kada se sjetimo, da na jed- 



E 



nadžbu / = —^ r, pa kad iz ove dviie jednadžbe eliminiramo 



w ß + r ^ 



ß ono izlazi 



^" = E- r ** ^' ^-^ 



Ovo je tako zvani Jouleov zakon samo u malo nešto drugom 

 obliku, jer tu vidimo pokraj n I^ kako Joule svoj zakon piše još 



1 

 i faktor -^ ^ a ovaj je faktor znamenit. Wn je u nas to- 



plina, koja se razvija poradi faktičnog slučivanja i lučenja u 

 elektrotvoru, te prelazi u strujište i tako odgovara donekle Jou- 

 leovu zakonu, ali ne kako gornja jednadžba pokazuje potpuno. 

 I ovo je jedno načelo, koje ispravlja jur postojeće. 



10. Množina elektricitete pri svakoj duljini strujišta može se, 

 kako vidimo, izraziti množinom topline u strujištu i to jednadžbom 

 ir„ = »^ ß W»; nu pošto znamo, da je u strujištu razvijena to- 

 plina razmjerna izlučenoj težini bakra u voltametru, to je, kako 

 nam je već poznato Wn = ep gw, gdje ep znači u početku usta- 

 novljenu veličinu, a qn težinu izlučenoga bakra pri n entm. duljini 

 žice. Za to je 



Vn = n^(f qn XI.) 



Metnimo za n volumen nXp, tako je za jakost struje 



I = ^Xpqn XII.) 



Ova jednadžba potvrđuje ono, što Faraday tvrdi, on veli : 

 Kod svake elektroliti čne rastvorbe je množina rastvorene substan- 

 cije razmjerna množini elektricitete, koja elektrolitom prolazi. 



Konačno znamo iz dosadašnjeg iskustva ili iz pretpostave, 

 da je množina izlučenog elektrolita razmjerna kutu odklona na 



