302 



Brzina se rasprostiranja svakoga valovitoga gibanja ravna po gustoći i 



elasticiteti onoga sredstva, u kojem se valovito gibanje širi I c --=-- I / — j. 



Znamo li dakle brzinn rasprostiranja, možemo obrnuto zaključivati o sred- 

 stvu, u kojem se valovi rasprostiru. S pomoću spomenutoga analizatora 

 i vanredno domišljatim rasporedom pokusa dokazao je Blondlot, da se 

 Röntgenove zrake rasprostiru brzinom svjetlosti, t. j. 300.000 kilometara u 

 sekundi, a to je bez sumnje velik udarac za hipotezu emisije, jer će se 

 teško danas itko moći odlučiti na to, da makar i najmanjim materijalnim 

 česticama prizna toliku brzinu gibanja. Hipoteza etera, t. j. mišljenje, da 

 su Röntgenove zrake nekakvo gibanje etera, postaje ovim resultatom 

 sasvim vjerojatno. Kakvo je to gibanje etera, da li je slično valovitomu 

 gibanju svjetlosti s veoma kratkim valovima ili možda potiče od ponovnih 

 udaraca na eter, o tom se sada još ne može odlučiti. 



Najnovije publikacije Blondlotove pokazuju, da izmeđvi Röntgenovili 

 zraka i zraka svjetlosti postoji mnogo više analogija, nego što se do sada 

 uzimalo. Poznato je n. pr., da se kod Röntgenovili zraka do sada nije ni- 

 kako mogla dokazati polarizacija tih zraka, koja bi posvema o tom od- 

 lučila, da su i Röntgenove zrake transversalno valovito gibanje. Kod 

 di'ugih gibanja etera, n. pr. kod zraka svjetlosti, kod zraka topline i 

 napokon kod Hertzovih električnih valova moglo se je razmjerno dosta 

 lako pokazati, da postoji polarizacija tih zraka ili se je bar dala izvesti 

 zgodnim polarizatorima, kaki su n. pr. za zrake svjetlosti turmalin ili 

 Nikolova prizma. Blondlotu je došla sretna misao, da su Röntgenove zrake 

 možda već polarizirane poradi njihova osobita postanja u vakuum cijevi. 

 Uspjeh mu je pokusa to potvrdio: Röntgenove su zrake zaista polarizirane 

 i to tako, da se njihovo djelovanje na put iskara najjače pokazuje u rav- 

 nini položenoj kroz smjer katodne zrake i kroz smjer Röntgenove zrake, 

 koja je iz nje postala. Blondlot je to mogao dokazati tijem, da je gore 

 opisani analizator okretao spram Röntgenove cijevi : u ravnini katodna 

 — Röntgenova zraka — bio je učinak Röntgenove zrake na sjaj iskrice 

 najveći. 



Sada Blondlot nastavlja svoja istraživanja u ovom smjervi. Do sada 

 je već mogao konstatirati, da se ravnina polarizacije i kod Röntgenovili 

 zraka okrene kremenom i šećerom. Sada je bližnje pitanje, hoće li se po- 

 kazati i elektromagnetično okretanje ramine 'polarizacije, kako ga je Faraday 

 pokazao za svjetlost. Cini se, da će se i to naskoro otkriti. 



(Himmel und Erde XVI.). Br. 0. Kucera. 



Nova zvijezda u lilizancima (Nova üeininorum). — Posljednjih 11 

 godina, naime od godine 1892., kad se je na nebu pokazala nova zvijezda 

 u Kocijašu (Nova Aurigae)*) pa do godine 1903. pokazalo se je u svemu 

 8 novih zvijezda: 1892. Nova Aurigae, 1893. Nova Norniae, 1895. Nova 

 Carinae i Nova Centauri, 1898. Nova Sagittarii, 1899. Nova Aquilae. 1901. 



*) Isp. Kučera, Zvijezda „Nova Aurigae" od godine 1892. u Nast. 

 Vjosn. I. str. 2fi7— 270. 



