Književne obznane. 



Ucologijska prijeglediia karta kraljevina Hrvatske i Slavonije. Tumač 



geologijske karte Vinica. (Zona 20., col. XIV.). Snimio i obradio dr. Drag. 



Oorjanović-Kramberger, kr. javni redoviti sveuc. profesor. Zagreb. Na 



klada kr. zemaljske vlade, odjela za unutarnje poslove. 19(J2. 



Pod ovim naslovom izašao je 'prvi list hrvatske geološke karte, 

 koji se može posvema usporedo staviti specijalnim kartama, što ih izdaje 

 bečki geološki zavod i s obzirom na izradbu karte i teksta, koji joj pri- 

 pada kao i s obzirom na detail. Izdanje ove karte primljeno je usrdno i 

 u vanjskom učenom svijetu, te joj strukovna kritika priznaje jednodušno 

 veliku vrijednost i točnost u izvedbi. 



Karta je izvedena u mjerilu 1 : 75,U0O, dakle u mjerilu, koje je 

 običajno kod specijalnih snimanja, a uz to su pojedine naslage označene 

 istim bojama, što ih upotrebljavaju austrijski geolozi u svojim speci- 

 jalnim kartama. 



U popratnom tekstu, koji je pisan hrvatski i njemački, govori se 

 najprije općeno o svrsi i potrebi geološke karte te ii kratko o literaturi, 

 koja se odnosi na geotektonske prilike predlezeće karte i su.sjedne Šta- 

 jerske. 



Zatim slijedi tumač razgloba gorja sjeverne Hrvatske i ističu se pri- 

 like, poradi kojih su postali ti gorski odlomci, koji su pridržali svoj prvo- 

 1)itni smjer brazdenja, te su oni po svom stratigrafijskom sastavu inte- 

 grirajuće česti istočnih Alpa. Ovomu razglabanju dodan je na str. 9. 

 nacrt odnošaja f/orskili nuora .sjeverne Hrvatske spram onih susjedne Šta- 

 jerske. 



Iz ovog nacrta razabire se, da je Ravna gora nastavak štajerskog 

 Boca; niz eruptivnih pr.šinaca Željeznice, Brda i Huma na Sutli nastavak 

 gore Dost južno Celja: Ivančica (u užem smislu) onda Očura. Strahin- 

 cica. Brezovica. Kixna gora i Desinićka gora nastavak štajerske ßudence: 

 Strugača preko Krapinskih toplica te Cesargradske trvipine nastavak šta- 

 jerske Orliće, a Kalnička gora prema .sjeveroistoku odmaknuti nastavak 

 Zagrebačke gore, a ova opet je nastavak Samoborske gore. 



Pripomenuti nam je ovdje, da je spomenuto rasporedanje gorskih 

 nizova oprečno onomu, što ga je dr. Hranilović u svojoj geografiji (vidi 

 str. 248. — 255., sv. 8.) prikazao, jer se oba za 90° razilaze. Iza opisa zani- 

 mivih hidro (jrafsJcih prilika slijedi (str. 14.) opis stratigrafskih odnošaja^ koji 



