172 



zanima za astronomiju i da ju proučava, baš kao i sve druge 

 nauke i umjetnosti: geografiju, fiziku, kemiju, povijest, muziku i 

 dr., pak da s tim nije ni u kakom razmjeru trošak oko investi- 

 cija za opservatorij. 



Je li zbilja tako ? Je li zaista nastojanje oko širenja pozi- 

 tivnoga znanja o svemiru u nas zališno? Nije li možda baš obr- 

 nuto prijeka nužda, da to znanje postane kulturni elemenat naše 

 inteligencije? Je li opravdano mišljenje, da se tim stvarima ima 

 da bavi samo malen broj ljudi, kao s drugim naukama? 



Prema staroj poslovici : nemo propheta in patria, dozvolite 

 mi, da odgovorim na ta pitanja riječima uvažena i u svem svijetu 

 poznata zastupnika astronomije Camilla Flammariona : „To je, 

 gospodo, velika bbidnja i sud sasvim kriv. Astronomija se ne 

 može ispoređivati s ostalim zanimanjima čovjekova uma i fanta- 

 zije. Astronomija nije samo jedna među naukama ili jedna među 

 umjetnostima. Ona je nauka par excellence, kojoj treba da po- 

 znaješ bar elemente, ako imaš sasvim jednostavnu težnju, da 

 pravo vidiš i da misliš ispravno. Astronomija je nauka o svemiru, 

 o prirodi. Bez nje mi ne znamo ni to, gdje smo, i živimo kao 

 moluski ili biljke. Tko nije nikada pogledao zvijezdu i pri tom 

 osjetio dubljinu nebeskoga bezdna ; tko nastava Zemlju, a ne zna, 

 da je ona planeta, koja se valja oko jakoga sunčanoga žarišta; 

 tko nije nikada osjetio glas prostora i vremena, taj još ne za- 

 služuje, da se zove „čovjek". Nauka čini čovjeka boljim. Najgore 

 je od svih zala neznanje. A kad sam rekao čas prije „nauka", 

 htjedoh da rečem „naulia o svemiru" i navlastito „duh astro- 

 nomski", koji nam neda, da sve gledamo sitno, da živimo kao 

 u ljuski orahovoj, da nas zanimaju mane i slaboće našega bliž- 

 njega. Taj duh uništava već u klici svaku egoističnu pohlepu ; on 

 je pravi uzrok, da se smijemo ispraznostima, spoljašnostima, bo- 

 gatstvu i ljudskim ludorijama. Čovjek, zadojen astronomskim 

 duhom, rado i laka srca gleda kroz prste obmanama i pogrješ- 

 kama. Budući da je strog spram svakoga djela barbarstva, spram 

 izrabljivanja čovjeka čovjekom, spram održavanja ropstva u makar 

 kojem obliku, on ne bi bio nikada u Kinu poslao vojnika, da 

 pljačkaju, kradu i more pod plastom civilizacije, on ne bi bio 

 nikada išao u Transval, da ondje smrvi čestit, krepostan i u 

 obrani svoga prava uzvišen narod". 



