173 



Ovako je Flamniarion prije dvije godine govorio u sličnim 

 prilikama — ne možda mlad entusiasta, nego nakon 40 godina 

 astronomskoga rada ! 



Kako bih Vam pokazao ispravnost ovakova mišljenja, treba 

 da bacim oko u davnu prošlost čovjekova koljena. Ako ju ispo- 

 redite s današnjim prilikama njegovim, najbolje će izbiti, kakvo 

 je mjesto zapalo astronomiju u kolu njezinih družica, koliko je 

 ona privrijedila drugim naukama i čovjekovu umu u opće. 



Mogao bih stvar uhvatiti s praktične strane, pak n, pr. spo- 

 menuti moderno brodarstvo, za koje svi znamo, što vrijedi kul- 

 turi — a bez astronomije ga ne bi ni bilo. No to bi značilo 

 naše pitanje raspraviti s manje njegove strane. 



Snaga je astronomije drugdje ! Ona je korisna, jer nas uz- 

 diže nad nas same; ona je korisna, jer je velika, ona je korisna, 

 jer je lijepa. Ta ona nam pokazuje, kako je čovjek malen tijelom, 

 a vehk duhom. Njegov um može da obuhvati svu očitu neiz- 

 mjernost, u kojoj tijelo njegovo nije više nego jedna — tamna 

 nevidljiva točkica, a inteligencija njegova ipak može da razumije 

 veličanstvenu i tihu harmoniju svemira i da u njoj uživa. Tako 

 pak dolazimo do spoznaje, gdje je naša prava snaga, a tu spo- 

 znaju ne možemo da naplatimo ni kojim investicijama, jer samo 

 po njoj postajemo neprestano — sve jači. 



Astronomija sama niti nije u prvom redu onih nauka, koje 

 su direktno najkorisnije čovjeku — ta zvijezde su tako daleko, 

 ta one ni malo ne učestvuju u našim izbornim borbama, a sva 

 je prilika, da ne će nikada ni utjecati na nje ! Ako dakle vlade i 

 parlamenti zaista prosvijetljenih naroda troše tolike milijune na 

 durbine i astronomijske opservatorije, ako posebne kredite do- 

 zvoljavaju — za jednu pomrčinu sunca, valja pi'iznati, da je u 

 tim ljudima od politike ostalo dobrano idealizma : mimo sve im 

 je ostao neki neizvjesni instinkt za ono, što je zaista veliko. 

 S običnom i vidljivom svjetlošću, koja sa zvijezda dolazi u naše 

 tjelesno oko, mora da dolazi s njih još nekaka druga, mnogo 

 suptilnija svjetlost, koja rasvjetljuje umove naše, koja čini, da 

 nam bude duša sposobna pojimati prirodu. Učinke ove vatre 

 rad sam navlastito da Vam prikazem. 



Možete li, gospodo, pomisliti, kako bi maleno bilo čovjekovo 

 koljeno, da, živući pod nebom neprestano zastrtim gustim obla- 

 cima, kakvo je n. pr. na Jupiteru, nikada nije vidjelo zvjezdanoga 



