175 



liki Newton svijetu objavio najstariji, najtočniji, najjednostavniji, 

 ali i najopćeniji od svih prirodnih zakona? 



Upozoren ovim primjerom s neba, čovjek je stao nešto više 

 pažnje posvećivati ovomu malomu našemu zemaljskomu svijetu 

 i njegovu — na oko — savršenu neredu. I ovdje nađosmo opet 

 harmoniju, koju nam je nebo otkrilo. I ovaj je svijet pravilan i 

 on se pokorava nepromjenljivim zakonima, samo što su ti zakoni 

 zamršeniji, na oko između sebe protivurječni, pa bi duševno oko 

 čovjeka u tom svijetu vidilo samo kaos i igru slučaja ili hirova, 

 (Ja nije bilo ohiMo na red u prirodi — gledajući nebo. Našlo 

 bi se bilo možda i odvažnih duhova, koji bi kušali unaprijed po- 

 gađati i fizikalne pojave : ali bi išh od jednoga neuspjeha dru- 

 gomu i sažalan smiješak bio bi im nagrada trudn. Ne bi li fizi- 

 čari, lohko puta razočarani neuspjehom, bili šuštali na svom 

 putu, da im nije pouzdanja dizao sjajni primjer uspjeha astro- 

 noma? Ta njihov im je uspjeh pokazao, da se priroda pokorava 

 zakonima; fizičare je tek zapala zadaća, da nađu kojim zakonima, 

 a da to nađu, nije trebalo drugo nego strpljivosti i imali su pravo 

 iskati, da im i skeptici to vjeruju. 



No astronomija je još dalje utirala putove : nije tek poka- 

 zala, da ima zakona, nego da su ti zakoni nepromjenljivi i bez- 

 izuzetačni, da s njima nema pazara! Koliko bi vremena moralo 

 bilo proći, dok bismo ih uhvatili, da nismo ništa poznavali, nego 

 ovaj svijet zemaljski, gdje nam se svaka i najjednostavnija sila 

 prikazuje u vječnoj borbi protiv drugih sila? 



Astronomija nam je pokazala, da su ti zakoni neizmjerno 

 precizni, pa ako zakoni, što ih ovdje na Zemlji poznajemo, nisu 

 nego imblišni — e onda je to tek znak, da ih još dobro ne po- 

 znamo. I Aristotel, bez sumnje najučeniji muž staroga vijeka, 

 mislio je, da prirodni zakoni tek u velikim crtama određuju tečaj 

 pojava — bar ovdje na Zemlji — a inače da ima u tom svoju 

 riječ — i slučaj. Nije li astronomija, koja je sa sve većom toč- 

 nošću unaprijed određivala pojave astronomijske, najviše dopri- 

 nosila k tomu, da se je ova teška zabluda uklonila iz uma čo- 

 vjekova — zabluda, koja bi bila učinila, da prirode nikada ne 

 bismo pojimali! 



Al eto novoga pitanja ! Nijesu li prirodni zakoni možda lo- 

 kalne vrijednosti, ne mijenjaju H se od mjesta do mjesta, kao 

 što se mijenjaju zakoni, što ih ljudi kroje ? Što je istina u jednom 



