200 



Istražene su šire od bijela burgundca, plemenke i slankamenke iz 

 vinograda kr. višega gospodar, učilišta u Križevcima, osam vina iz kal- 

 ničkoga vinogorja i deset vrsti vina iz svetoivanske okolice; sve od 

 go lista 1903. 



M. Urbani. 



Spremišta za vođu kod Dipsacus silvestris i biologijsko zname- 

 iiovanje žlijezda u tim spremištima. — (Predavanje na mjesečnom sa- 

 stanku hrv. nar. dr. 1903.) Ke sumnjam, da je gospodi poznata obična 

 naša češljuga (Dipsacus silvestris) kao i opstojnost, da je napramno nje- 

 zino lišće pri dnu tako sraslo, da čini upravo dosta široka i duboka 

 korita, u kojima se sakuplja kišnica, koje u njima uvijek ima, pače i za 

 sušnog vremena. Francuzi zovu ta korita „cabarets des oiseaux" ili 

 „fontaines de Vénus". Vodu samu ljudi u različnim krajevima drže ljeko- 

 vitom, imenito ju rabe protiv bolesti oči — s kakim uspjehom, može 

 čovjek od prilike zaključivati, ako zna, da u toj vodi ima ne samo sluzi, 

 kojekakih rotatorija, infuzorija, gljivica, bakterija, gnjijućih insekta, 

 prašine, oštrih rudnih čestica etc. Ja moram ovdje samo spomenuti, da 

 po čitavoj biljci, a imenito u koritima ima obilno osebujnih žlijezda (na 

 4—5000 u svakom koritu). Te su žlijezde istraživali već Barihéleìiiy 

 1879.), Fr. Darwin (1877.), F. Colin (1878.), Chodat i ZolJikofer (1892.) i dr., 

 a u naše dane li. Rostock, koji je netom (1904.) publicirao svoja istraži 

 vanja o biologijsk m znamenovanju tih žlijezda češljuginih. Žlijezde 

 su zaista čudnovato organizovane : one su za pravo više-stanične glavi- 

 časte dlake, kojima je kruškasta glavica građena od triju etaža. Dođu 

 li te žlijezde u dodir s vodom^ to iz tjemena glavice izbijaju na polje po 

 više dugih, tankih, gibljivih, undulirajućih liiii, koje sjećaju formom 

 svojom i gibljivošću svojom na vibrijone ili na trepavice različnih zoospora. 

 Supstanca tih niti je homogena, gelatinozna, transparentna; a posebnih 

 kakih pora, na koje te niti izlaze, nije moći konstatovati u membranama 

 žlijezdine glavice. Te se niti međutim brzo mijenjaju. Nakon malo vremena 

 što su izbile na polje, javljaju se na njima čcorići, a ti se opet nakon 

 nekog vremena stope i to „meist plötzlich unter wirbelnder Bewegung" u 

 okrugle gvalice (Klümpchen), koje po više dana sjede na glavici ili se 

 promijene u pjenaste mjehuriće ili se kidaju sa glavica, np. kod trešnje, 

 pak plivaju u vodi, što se u koritu nalazi. To je najčešće. Cesto puta 

 niti se povlače i natrag u stanice. Doda li se preparatu osmotički djelu- 

 jućih supstanca (lužije, ocatne kiseline etc.), povući će se niti brzo natrag 

 u stanice; dodamo li amonijaka, napadno će se produžiti. Dar/tv« je dobio 

 nakon dodatka amonijaka ili sirovog mesa gvaličaste ili kobasičaste mase, 

 koje su sveudilj mijenjale «voj oblik i gotovo da su izvodile ameboidalna 

 gibanja. Supstanca sama čini se da je protoplazmatička, a bit će da u 

 njoj ima i smolastih uklopina. Bontock je mogao konstatovati, da žlijezde 

 Dipsacusove ne „dozrijevaju" u isto doba, t.j. one se sukcesivno razvijaju 

 i sukcesivno dolaze u funkciju, postaju ,^t u net ion fällig", t. j. postaju 

 .podobne izbijati niti. Te niti i opisane produkte njihove drži Rostock za, 

 slmnatu plazmu, pak upotrebljuje na prosto oznaku shiz. 



