203 



do neijalimoy odgovora na to pitanje. Da je međutim taj zaključak bio 

 sa svina neopravdan, pokazao je domala (18i)4.) Busse, koji je kod sa svim 

 osebvijne, do onda nepoznate bolesti (radilo se je o vrlo holnoj oteklini na 

 til)iji jedne žene) našao' kao uzročnika jednog kvasovca, koji nosi po 

 njemu ime Saccharoiiiyces Busse. Malo zatim našao je Japanac Tohishige bla- 

 stomicete kao uzročnike neke u Japanu među konjima dosta raširene 

 endemične bolesti. A napokon iispjelo je Sanfeliceu nedvojbeno dokazati, 

 da faktično patogenih kvasovaca ima i više. Bolest, koju je spomenuti 

 Busse našao i koja donekle sliči sarlomatozi, nazvao je on Sacharomycosis 

 hominis, a to su ime onda i drugi akceptirali. Eksperimentalno je onda 

 ustanovljeno, da je SacMromyces Busse patogen i za miševe i za štakore. 



Drugi slučaj sakaromikoze publicirao je 1895. prof. Curtis u Lille-u 

 pod imenom Sacharomijcose humaine, a uzročnika zove Saccìmramyces suh- 

 cutuneus turne faciens. Ispostavilo se i za njega, da je patogen za miševe, 

 štakore, pse i kuniće. 



God. 1895. našli su dalje Corselli i Prisco za zamorče, kunića i psa 

 patogenog kvasovca u tekućini jednog slučaja hydrops ascites chilosus. 

 Gilchrist i Stoke pripisuju jednu dermatomikozu, koju su opisali kao Fseudo- 

 lupus, također kvasovcima, nego je vjerojatnije, da seje tu radilo o nekom 

 oidiumu. Organizmi njihovi ispostavili su se ipak također kao patogeni 

 za vrlo različne životinje. 



God. 1899. izolovao je Stöwer iz sekreta teških hoiijunktivitida nekog 

 ružičastog kvasovca, ali nije izvjesno mogao dokazati, da je baš on 

 uzročnik bio dotične očne bolesti, dočim je u istinu izazvao akutnu liipo- 

 pionkeratitis nakon infekcije sa *5'. Busse i S. tumcfaciens Curtis. Takovu 

 hipopionkeratitis polučio je 1899. Lundsgaarđ također sa kvasovcima : a 

 Coljje i Busclike našli su patogenih blastomiceta kod hronične endometritide. 

 Kao sigurne uzročnike (dokaz je infekc. pokusima doprinešen) 

 našao je Sanfelice kvasovce kod različnih patologijskih procesa životinja. 

 Tako u jednom slučaju karcinomatozno degeneriranih limfatičkih žlijezda 

 kod vola, gdje uzročnika zove Saccharomyces lithogenes. Onda u jednom 

 slučaju ovapnjenjenih čvorova svinjskih pluća (uzročnik: Saccharomyces 

 granulomatogenes) . 



Od najvećeg će pak znamenovanja biti, ako se kao ispravni uglave 

 navodi, da su i malignim tumorima (karcinomima etc.) uzročnici sakaro 

 miceti (na pr. Saccharomyces neoformans i dr.), tvrdnja, koju vi ovaj čas 

 izriču brojni istraživaoci. Stvar dakako još nije riješena i poradi toga ne 

 iznosim niti o tom detajla. Ipak držim, da je i ovo, što sam ovdje iz- 

 našao, dovoljno, da nas svakoga osvjedoči o eksistenciji patogenih kvasovaca 

 — a to je i bila svrha ovih mojih riječi, kojima sam ujedno mislio upo- 

 puniti prijašnje jedno svoje predavanje o patogenim pravim gljivama. 



Dr. A. Heinz. 



Najveći objektivi za astronomske durbine. — Najglavniji je dio 

 svakoga astronomskoga durbina njegov „objektiv'' t. j. dvostruka sta- 

 klena leća, na koju padaju zrake svjetlosti nebeskoga tijela, koje se 



