Ž03 



objektiv, ali je posvećen samo fotografiji neba, a ne visuelnomu motrenju 

 neba. Na istom je stalku za motrenje okom, namješten manji durbin 

 s objektivom od 50 cm, pak je ovo danas na čitavom svijetu najveći 

 „dvostruki refraktor' . Hvale ga kao majstorsko djelo, po kojem je nje- 

 mačka optika izišla na velik glas. 5. Objektiv refraktora u Pulkovi kod 

 retrograda s premjerom od 76 cm; izbrusio ga je Ciarle 6. Objektiv 

 durbina u Nizzi (dar Bischoffsheima) također s premjerom od 76 cm, a 

 izrađen od braće Henri/ u Parizu. 7. Objektiv durbina bečke zvjezdarnice 

 s premjerom od 71 cm, izrađen kod Martinsa u Parizu. 8. Objektiv dur- 

 bina zvjezdarnice u Treptovu kraj Berlina (ravnatelj Archenhold) s pre- 

 mjerom od 70 cm izrađen je već u Jeni i brušen u Münchenu g. 189(j. 

 Stajao je 55.000 maraka. 



Zvjezdarnica hrv. naravoslovnoga društva ima durbin s objektivom 

 u premjeru od 16-4 centimetara. Staklo je lijevano ii Jeni, a brušeno 

 je kod Eeinfeldera i Hertela u Münchenu. 



(Po časopisu „Prometheus"). 



Dr. 0. Kvcern. 



Menđeljejevljev pokus kemičkoga slivatanja svemirskoga etera. — 



Slavni obretnik periodičkoga sustava kemijskih elemenata razvio je u 

 jednom članku, koji je u januaru god. 1903. izišao u ruskom časopisu 

 „Vjestnik i biblioteka samoobrazovanja" svoje mišljenje o danas opet 

 veoma aktualnom pitanju, što je svemirski eter. 



Eter se definira obično kao elastična tekućina (u širem smislu), 

 koja se ne može vagati, koja ispunjuje svemirski prostor, koja prodire 

 kroz sva tjelesa, a fizičari ju uzimaju za uzrok pojavama svjetlosti, to- 

 pline i elektricitete. 



Ona se ne može vagati, ako prodire sva tjelesa, kao što se ni 

 uzduh nije mogao vagati prije nego što se izumila sisaljka, koja ga je 

 mogla ukloniti. No iz toga ne izlazi niti, da je eter bez težine, niti da se 

 u opće ne može vagati, jer je prva definicija svake tvari svojstvo pri- 

 vlačivosti t. j. njezina težina. I zaista je Lord Kelvin kombinacijom nekih 

 određenih smišljaja došao do zaključka, da 1 m'' etera ne može da važe manje 

 nego jednu tisuć-bilijuntinu grama, ako 1 nv^ vodika uz 0" C i tlak 1 ctm. 

 ima težinu od 90 gr. 



U starije je vrijeme Mendeljejev uzimao, da se i plinovi kod uma- 

 njivanja tlaka i povišivanja temperature sve više približavaju nekoj 

 granici rastanjivanja, kao što i za stlačivanje ima neka granica u konden- 

 zaciji i kritičnom stanju. Prema tomu je uzimao, da je eter suma najrasta- 

 njenijih plinova u graničnom stanju, da je n. pr, interplanetarni sustav 

 ispunjen ovakim rastanjenim ostancima različnih plinova i para. Ali je 

 od toga odustao. 



On odbija i dosta rašireno mišljenje, da bi eter mogao biti ona 

 „pratvar', iz koje da su postali atomi sviju kemičkih elemenata, kako 

 misle oni, koji vjeruju u jedinstvo kemijskih elemenata. Po njima bi u 

 eteru bila ta „pratvar" u još nesastavljenu obliku. Mendeljejev priznaje 

 ovomu mišljenju neku eleganciju. Kao što gdjekoji uzimaju, da su se 



