^01 



Mendeljejev obrazlaže ovo svoje mišljenje u prvom redu s pomoću 

 svoga perijodičnoga su.stava elemenata. Kad ga je g. 1870. iznio, zapo- 

 činjao se je I. grupom i 1. redom, u kojima je do sada samo vodik, po 

 atomskoj težini najlakši element, a po gustoći pare najlakši plin. Poznato 

 je, kako je Mendeljejev interpolacijom prorekao eksistenciju nekih kemij- 

 skih elemenata i njihova glavna svojstva i kako je naknadno otkriće 

 galija, skandija i nada sve druge germanija sjajno potvrdilo njegovo 

 umovanje i po tom se danas može uzeti za utvrđeno, da su kemijski 

 elementi i njihovi spojevi u periodičnoj ovisnosti od atomskih težina 

 elemenata. Sada se Mendeljejev dao na to, da svoj utvrđeni sustav 

 ekstrapolira t. j. da nađe u krivulji točaka, koje su izvan poznatih i 

 zadanih granica njezinih. 



Kad su ga Bamsayeva istraživanja uvjerila, da su argon i njegova 

 analoga elementarne tvari, koje imaju zajedničko svojstvo izvanredne 

 inaktivnosti, smjestio ih je u svom periodičnom sustavu w novu posebnu 

 grupu, jer su se ovdje pokazala prvi put nova, do tada sasvim nepo- 

 znata kemijska svojstva i zaista su helij i njegova analoga sjajno izdržala 

 kušnju: eksperimentalno određene atomske težine njihove, odgovarahu 

 izvrsno periodičnom sustavu. 



Osnovna se misao toga sustava osobito lijepo ističe, ako se po- 

 redaju po svojim atomskim težinama svi elementi, kojima je atomska 

 težina između 7 i 35"5 u dva reda. To su elementi: 



I. II. III. IV. 7. VI. VII. 



Li = 7-0 Be= 9-1 J? = 110 C = 120 N=UO = 16-0 2^=190 

 Na = 230 Mg = 24-3 Al = 270 Si = 28-4 P = 310 S = 32-1 Cl = 35-5 



Ako sada u svakom redu od 7 elemenata uzmemo najviše okside 

 njihove, koji tvore soli, dobivamo iz drugoga reda okside : 



NaJJ, MgO, AliO,, SiO., P^0„ SO3, Ck(X, 

 ili ako u srakoìiì oksidu uzmemo po đra atoma elementa : 



Na,0, Mg,0„ ALO,, Si,0„ P^0„ S,0„ CIO,. 



Razbiramo, da svaki element drugoga reda, što mu je veća atomna 

 težina, to više atoma kisika veže i to baš po aritmetičnom redu od 1 — 7 

 atoma kisika. 



Svaki pak par elemenata, koji su jedan ispod drugoga, ima slična 

 osnovna kemijska svojstva, pak iz toga izvodimo, da se promjene kemijskih 

 svojstava periodično povraćaju. Poradi toga se elementi sličnih kemijskih 

 svojstava, (koji stoje jedan ispod drugoga u vertikalnim stupcima) sasta- 

 vljaju u jednu grupu i označuju zgodno rimskim brojevima I. — VIL, a 

 svi elementi različnih svojstava čine po jedan red elemenata. Ako se 

 sada n. pr. reče, da fosfor ide u V. grupu, to će reći, da daje za najviši 

 oksid, koji tvori soli I\0-^. 



Na osnovi ßamsayevih otkrića pokazalo se je u posljednjem 

 deceniju 19. stoljeća, da argon i njegova analoga ne daju nikakvih spo- 

 jeva, dakle se ne mogu smjestiti ni u jedim od dosadanjih grvipa : za 



