A TENGERI EREDETŰ KARBON MAGYARORSZÁGON. 13 



az oszlásra, azért többnyire 3 kettősl)ordát látunk. A héj a búbon 

 tetemesen megvastagszik, a fogtámasztók ennek megfelelően kevésbbó 

 hosszúak. 



A Dobsina mellett levő Öreghegyről két diszítéses kőbél és két nor- 

 mális kőbél van előttem, az egyik az utóbbiak közül lenyomattal, ezen- 

 kívül 3 példány a wieni egyetem geológiai intézetében. (Egy a homlok 

 felé laposan összenyomott példány egész sajátszerű képet mutat.) 



Ez a faj a magasabb alsókarbonban az egész Északi féltekén, Észak- 

 Amerikától és Chinától (Po-schan, Heischan-szhien, a hol különösen gya- 

 kori, Schantungban) egész Aszturiáig el van terjedve. Angolországban, 

 Prancziaországban, a Vogesekben és Alsó-i"heinben (Eatingen, Cerneli- 

 münster), Ficbtelhegységben, Bleiberg mellett Karinthiában, Sziléziában 

 (Hausdorf, Silberberg) és Oroszországban messze el terjedt. A magyar- 

 országi gyakori előfordulás tehát megfelel az általános elterjedésnek. 



6. Spirifer duplicicosta, Phill. 



IV. tábla, 1. ábra. 



Spirifer duplicicosta, Phillips, Geology of Jorkshire II, pag. '218, 10 tábla, 1. ábra. 

 « « Davidson, Monogr. of the British Carboniferous Brachiopoda 



t. 3 (7—10). 

 « « KoNiNCK, Annales du Mus. d'histoire naturelle de Belgique 



XIV, 30, tab. 1—7. ábrák). 

 « « ScuPiN, Spiriferen Deutschlands 112. old., 10. tábla, 7. ábra. 



Ezt a fajt a lekerekített vagy tompaszögben lecsapott zárosélek 

 jellemzik, valamint a sokosztatú és ezért rendkívül finom bordák. Ezért 

 a kocsánosteknő ábrázolt kőmagvát, a melj'eu a bordák maradványait 

 alig ismerhetjük föl, úgy vélem, hogy hiányos megmaradása daczára is 

 Spirifer duplicicosta-nak határozhatom meg. Megkülönböztetése leg- 

 közelebbi rokonától, a Sp. bi'-ulcatits-tól (a köbéi világosabb bordázott- 

 ságával) semmiesetre sem nehéz. A héj megvastagodása a zár tájékán 

 ugyanaz, mint a Sp. bisulcatus-on. 



A kizárólag alsó karbonbeli alaknak hasonló az elterjedése, mint 

 a Sp. bisukatus-na,k. Ismerjük Dobsina mellől az Öreghegyről, Angliából, 

 Belgiumból (Visé szintjéből), az Alsó-Eajna vidékéről (Eatingen) és Szi- 

 léziából (Neudorf-Silberberg mellől).* 



Igen gyakori és nagyon tömeges volt azon anyagban, a melyet 

 EiCHTHOFEN Feedinánd br. hozott To-scbanból és Héjschanból s a mely 

 anyagot én határoztam meg. 



' Egy ugyanazon sziléziai lelethelyröl való (középső alsókarbon), héjas pél- 

 dány, a melyet Scupin teljesen jól jellemzett, az ábrán széles szárnyat mutat, és 

 azért IV. táblám 2. ábráján még egyszer lerajzoltattam. 



