A TENGElíI EREDETŰ KARBON MAGYAKOKSZÁGON. 35 



Bryozoa maradványok 

 Criiioidea 113'éltagok (igen gyakoriak) 

 Cladochonns Miflielini, Edw. et Haime 

 CulamiUda m a radvány ok. 



A fajilag biztosan meghatározott 7 taj közül az 5 nastuf/oii 

 nyomtatott faj egyenesen jellemző az alsó karbonra; a Produdua semi- 

 relkulatus és scabricuhis fönt is, lent is előfordul. A P)-odiir(us piimia- 

 iust — miként már l!S95-ben pontos vizsgálatokkal megállapíthattam — 

 a felső karbonban egy eltérő: oricnkdU változat* pótolja. 



Eégebben nyilvánított nézetemnek a megerősítése, e szerint nem 

 is volna szükséges ; azok részére azonban, a kik szükségesnek tartják 

 ezt, a dobsinai kövületek szolgáltatják a bizonyítékot: Dobsina, Szi- 

 léziának és Steierországnak faciesbelileg megegyező alsó karbonjától egy- 

 aránt távol van és a 7 meghatározható steier faj közül Dobsinán mégis 

 5-öt mutattam ki. Ellenben a moszkvai felsökarbon és a kariuthiai felső- 

 karbonbéli Auernigg-rétegek kifejlődése úgy térben,, mint faciesbelileg 

 épúgy különböznek egymástól, mint Magyarország és a Steiertartomány 

 alsókarbonbeli paláinak kifejlődésétől. \'agy más szavakkal : a moszkvai 

 és a karinthiai alsókarbontenger között, a távoli vidék a felsőkarbon 

 idejében szárazzá lett és a karinthiai tenger keletkezését DK-röi szár- 

 mazó transgressiónak köszöni, míg a felső-sziléziai kőszénformátió alsó- 

 határán a kissé idő.selib tengeri betelepedések Nyugatra és Északnyu- 

 gatra utalnak. Az alsó- és felsőkarbonról készített térképemnek szerke- 

 zetét tehát iLethfea paloaeoz. IV. és V. térkép) a magyarországi 'és 

 boszniai alsókaibonnak, továbbá a déldalmácziai tengeri felsukarbonuak 

 új előfordulásai egészen megerősítik. 



.7. Ossf^eJKtsoulitás a sziléziai filsó karfKtnnal. 



Míg a Dobsinától csaknem egyenesen északra levő Krakkó alsó- 

 karbonját meszeskifejlődés jellemzi, addig az Északi Szudéták távol 

 esö alsókarbonja úgy faciesbelileg, mint stratigraphiailag feltűnően 

 Kifgegyezik Dobsina és Kornyaréva alsókarbonjával. Az agyag- 



* Lethua pahioz.. 4-7(( tábla 'áa~l> ábra. Nem a Proil. scahriciilus, a, miként 

 ezt előbb állítottam (Karnisclie Alpen 37f). old.), hanem a Pi-oductus ptinctatuí: a 

 kizáróla^'osan alsó karbonbelí faj. A számarány — 5 alsókarbon, 5 közömbös 

 faj — ezáltal nem változik. Az alsókiirbonkorú Spirifcrina ocloplicníat a felső 

 szakaszban a Sp. eristata (lásil a 14. old.) követi. A Cladochoiuis genusz a devonra 

 és az alsókarbonra szorítkozik. így tehát nehezen érthető, hogy Vaoek M. úr ez 

 egyszerű őslénytani tényekkel szemben mikép számíthatta a veitschi palákat a 

 felsökarbonhoz. 



