TÁRSULATI ÜGYEK. 77 



1-ozatos munkáiban feldolgozott, annyival fontosabbak, minthogy a legelső ilynemű 

 leletek hazánkban. Kisebb munkákat írt továbbá Isztriavaranusszerü laeer- 

 táiról és a britországi jura- és krétakori dinosaurusokról. 



Marsh és Cope halála óta, Osbornon kívül, alig foglalkozott még valaki oly 

 behatóan a dinosaurusokkal, mint Nopcsa báró, — ezzel munkássága eléggé 

 jellemezve van. 



Gorjanovics-Kramberger Károly a Hallein -vidéki felsőtriadikus 

 halfaunáról, kréta- és mioczénkori halakról, s ezenkívül a kra pinái dilu- 

 viális emberi maradványokról irt sorozatos munkákat. Bár ez utóbbiakról 

 szóló csonttani leírásai már az embertan határán vannak, de az ősemberi leletek 

 fontossága kitűnik abból, hogy nemcsak az anthropologusok, hanem a palseontolo- 

 gusok is világszerte érdeklődnek iránta. 



KocH Antal ebben a cyklusban a fossilis halakról 5 munkát írt, kiemelkedik 

 ezek közül aBeocsini czementmárga kövült halairól szóló dolgozata. 

 Az erdélyrészi medencze harmadko ri képződményeit tárgyaló m o- 

 no gráf iája — bár szorosan palíBontologiai leírás nincs is benne — a több ezer 

 kövület fölsorolásával és a faunacsoportok jellemzésével a palaeontologiának is be- 

 cses adatokat szolgáltat. Ugyancsak nevezett szerző :A magyar korona országai 

 kövült gerinozes állatmaradványainak recdszeres át né z et e czímü mun- 

 kája az első hazánkban, a mely az egyes korok gerinczes-faunáját összefoglalja és 

 átnézetesen jellemzi. 



Alapos palíeontologiai tanulmány Lőrenthey Imre: Die Pannonische 

 Fauna von Budapest czímü munkája, a melyben a szerző a helytelen pontusi 

 elnevezés helyett a pannóniai emelet használatát javasolja, a mi azóta általános is 

 lett a külföldi irodalomban. 



Munkájában 120 kagyló- és csigafajt leírván, az egyes lelethelyek faunáját 

 pregnánsan jellemzi. Lőrenthey ezenkívül két új eoczén teknős fajt írt le és 

 a fosszilis rákok tanulmányozását is folytatta, sikereinek örvendetes bizonysága 

 az is, hogy a külföldiek is fölkérik öt a kövült rákok determinálására. 



PÁLFY MÓR Alvincz felsőkrétakori rétegei czimű müvében mintegy 

 i)0 faj kagylót és csigát ír le és szintek szerint csoportosít olyan vidékről, a hol 

 azelőtt még a rétegek kora is bizonytalan volt. A krétairodalom egyik kútfője ma- 

 rad mindenkor ez a munka. 



Végül Prinz (JYULÁnak, a Frech iella és Kochites új aluemeki'ől írt 

 munkáin kívül, fontos a Csernyei idősebb jiirakorú cephalopodákról 

 pzóló monográfiája, a melyben 130, köztük 40 új faj ammonitát ír le és a melyben 

 a phyllocerasok származásáról, továbbá a liasz és dogger határáról írott fejezetek 

 a szerző éles ítéletéről tanúskodnak. 



Elnök a szakelőadóknak köszönetet mondva, a személyéről szóló ajánlást, 

 mint a bizottság tagja, törli a kitüntetésre ajánlottak jegyzékéből. 



Továbbá a bizottság a kiemelt szerzők közül törli Vinassa de Regny PÁLt, 

 Frech FRiGYEst és Jaekel ŰTTÓt, minthogy munkájuk eddigelé csak különlenyomat, 

 a mely könyvkereskedői utón nem kapható, azaz tulajdonkép még nem jelent meg. 

 Törli továbbá a jegyzékből Boettger 0.-t, mert munkájához rajzok nincsenek mel- 

 lékelve. 



Elnök ezután fölhívja a bizottságot, hogy a felsorolt és kitüntetésre ajánlott 

 szerzők közül válasszon. 



A bizottság beható eszmecsere és alapos megfontolás után a kitüntetésre 

 ajánlottak közül Kalecsinszky Sándor és báró dr. Nopcsa Fbrencz szerzőket jelöli 

 ki. Az előbbit azért, mert a jelenségeknek egészen új fajtáját ismerte 



