166 1)5 BÖCKH HUGÓ 



gét különben ékesen bizonyítják azok a szép kristályrajzok, melyeket 

 kristálytani dolgozataihoz készített. 



Közéjjiskolai tanulmányait Szegeden a piaristáknál végezte, hol 

 1871 augusztus 2.-án érettségi bizonyítványt is nyert. Ugyanaz év őszén 

 a műegyetem egyetemes osztályára iratkozott be és 1875 június 22.-én 

 felső nép- és polgári iskolai oklevelet szerzett. 



Tanulmányai befejeztével 1876 október hó 8.-án Trefort Ágoston 

 a magyar nemzeti múzeum ásványtani osztályához nevezte ki s Schmidt 

 Sándor ily módon dr. Krenner József Sándor, a kitűnő mineralógus 

 mellé kerülve, bőséges alkalmat nyert arra nézve, hogy magát a mine- 

 ralógiában kiképezhesse. — Egyidejűleg 1876 — lS78-ig a fővárosi IV. 

 kerületi reáltanodál)an ideiglenes tanár is volt a természetrajzból és ter- 

 mészettanból. Ebben az időben nősült meg. 1877 augusztus hú 15-én 

 vezette oltárhoz csallóközi Szalay MATHiLuot, kivel mindvégig a legbol- 

 dogabb házaséletben élt. Két fia közül az idősebb Béla 1881-ben, az ifjabb 

 Dezső 1890-ben született. Az utóbbi azonban már zsenge korában, még 

 1895 július 16.án elhunyt. — Schmidt kedélyére fiának elvesztése rend- 

 kívül lesújtó hatást g_yakorolt, s a veszteség feletti fájdalmát sohasem 

 tudta egészen legyőzni. 



A nemzeti múzeumhoz kerülvén, egymásután jelennek meg Schmidt 

 kristallografiai és ásványtani dolgozatai, melyek ez időben főleg a "Ter- 

 mészetrajzi Füzeteku-ben látnak napvilágot, a mely folyóiratnak 1877 — 

 1887-ig szakazerkesztője és 1887 — 1894-ig bezárólag szerkesztője is volt. 

 Ugyanezen idő alatt 1876 — 1881 ig Inkey BÉLÁval a "Földtani Közlönyi>-t 

 is szerkesztette. 



Ebben az időben készültek a selmeczi cerussitröl, a pseudobroo- 

 kitról, a rozsnyói tetraedritröl, a muzsaji és krasznahorka-váraljai wol- 

 nynról, a veszverési axinitröl, a telekesi cerussitröl és baritról szóló és 

 egyéb szép dolgozatai. 



1882-ben őrsegeddé lépett elő és még ebben az évben a vallás- és 

 közoktatásügyi minisztérium megbízásából külföldi tanulmányútra indult. 

 Ezen tanulmányút alatt csaknem egy évet töltött a strassburgi egyete- 

 men, a hol Groth Pál mellett dolgozott és 1883 április 29-én doktori 

 oklevelet is szerzett. Doktori értekezése, mely a GROTH-féle folyóiratban 

 jelent meg, "Ueber das Fuess-scheFühlhebelgoniometer» volt. Strassburgi 

 tartózkodása alatt írta a hargitai hajmatítról való értekezését is. 



Visszatérve lázas buzgalommal fogott a kínt szerzett tapasztalatok 

 és ismeretek értékesítéséhez és munkásságát ezentúl főleg a kristályok 

 geometriai és fizikai sajátságainak és az azok között fennálló össze- 

 függések kinyomozásának szentelte. Ekkor készült a Jordanit és Mene- 

 ghinit isomorphiáját tárgyaló dolgozata és e tárgykörről szólt magán- 

 tanári próbaelőadasa: «A kristályok geometriai és fizikai sajátságainak 



