EMLÉKBESZÉD K SCHMIDT SÁNDOR FELETT. 167 



Összefüggése" is, melyet 1885 február hó 3-án tartott. Ugyanezen év 

 márczius hó 11-én magántanárrá történt habilitatiója óta irodalmi mun- 

 kásságán kívül az ezirányú előadások képezték egyik kedvencz foglal- 

 kozását. Ez előadások úgy érdekességük, mint szépségük által állandóan 

 lebilincselték hallgatói figyelmét. Magántanári minőségében az 1888, 89-iki 

 téli félévben dr. Szabó JózsEFet is helyettesítette. 



MimkásBága elismeréséül 1890 április hó 17-én a nyilvános rend- 

 kívüli tanári czimet és jelleget nyerte és 1891-ben a Tudományos Aka" 

 démia levelező tagjává választotta. Székfoglaló értekezése volt: « Adatok 

 a Pyroxen-esoport egyes ásványainak pontosabb ismeretéhez". A múzeum- 

 nál pedig 1893 június 17-én, április elsejétől kezdve, őrré neveztetett ki. 



Dr. Szabó JózsEFnek lS93-ban bekövetkezett halála után dr. Schmidt 

 Sándor vette át előadásai megtartását, a mely alkalommal a geológiát 

 is tanította. Ez év nyarán készült egy földtani irányú dolgozata is : 

 ((Czinkota geológiai viszonyairól. » 



Miután dr. Keennee 1894-ben Szabó megüresedett tanszékét fog- 

 lalta el, a műegyetem tanácsa ScHMiDTet hívta meg a Krenner távozá- 

 sával megüresedett tanszékre. — Schmidt 1894 szeptemberétől ezen év 

 deczemberéig mint helyettes tanár működött, míg deczember hó 16.-án 

 Felsége az ásvány-földtan rendes tanárává nevezte ki. 



A műegyetemre történt kinevezésével Schmidt egészen új hatáskör 

 elé volt állítva. Az egyetemnek a tudományt tisztán önmagáért művelő 

 feladata mellett a gyakorlati és gazdasági szempontokat is érvényesí- 

 tenie kellett szakmájában és dr. Schmidt Sándor igazán páratlanul álló, 

 fáradhatatlan kitartással fogott ebbeli feladatának megvalósításához. 0, az 

 elméleti ember, igyekezett megismerkedni a mérnöki tudás minden ágá- 

 val, mely csak valamikép is kapcsolatban áll az általa, előadott tár- 

 gyakkal, hogy így megfelelő keretet teremtsen főleg a geológiai elő- 

 adásainak, melyeket 1900 óta, mikor Lóczy Lajos ez előadások tartásáról 

 lemondott, szintén teljesen ő vállalt volt el. 



Ebbeli igyekezete rendkívül elfoglalta, de azért szívós kitartással 

 dolgozott ez időben nagy munkáján, a tudományos ásványtan kéziköny- 

 vén, melyet három kötetre tervezett. Váratlan és kora halála megakadá- 

 lyozta abban, hogy e munkáját befejezhesse és abból csak egy rész 

 készült el, az első kötetnek a mineralógia történetét és a számító 

 kristálytant tárgyaló része. 



Ez a töredék is igen nagybecsű mű s tartozunk vele nemcsak 

 Schmidt Sándor emlékének, de a hazai tudományosságnak is, hogy e 

 gyönyörűen megírt rész közrebocsátásáról gondoskodjunk. 



Kiváló tudományos és tanári működése elismeréséül tanártársai az 

 1900. évben dékánná választották az egyetemes szakosztályon, mely 

 tisztét egész 1904 május 16.-án bekövetkezett haláláig viselte. 



12* 



