EMLÉKBESZÉD D! SCHMIDT SÁNDOR FELETT. 169 



nálata a kristályszámolásban » czímü munkáját sem, melyben módszert 

 dolgozott ki arra nézve, hogy az Aved de Magnac által szerkesztett 

 gömbmérö (métrosphére) segélyével miként oldhatók meg a számító 

 kristálytan feladatai bizonyos közelítéssel egyszerű szerkesztés útján. 



A kristályok symmetriájának törvényszerűségével foglalkozott utolsó 

 nagyobb munkája <iA kristályok osztályai.* 



A mióta F. C. Hessel lM20-ban először vezette le az összes lehet- 

 séges symmetria eseteket, egy sereg kutató mint Bravais, Gadolin, 

 SoHNKE, ScHOENFLiESs. Fedorow stb. foglalkoztak e kérdéssel. 



ScHMiDT Sándor jelzett munkájában igen nagy elmeéllel vezeti le 

 projectió tételével a lehetséges kristályosztályokat s evvel maradandó 

 nevet biztosított magának a kristallograíiában ezen a téren is. 



Projectió tétele, mely szerint minden irányhoz még egy vagy több, 

 vele szükségképen egyenlő irány tartozik, melyeknek egy kristályélre, 

 az úgynevezett symmetria egyenesre való projectiói absolut értékben 

 egyenlők, magában foglalja a symmetria törvényszerűségeit. 



E symmetria egyenes speciális esetei adják a symmetria centru- 

 mot, a symmetria tengelyt és a symmetria síkot. 



Ezekből az elemekből a symmetria növekvésével, illetve a meglevő 

 nagyobb symmetria csökkenésével leszármaztathatok az összes lehetséges 

 symmetria osztályok, melyek noha önállóak, mégis összefüggésben álla- 

 nak egymással és éppen ezért a számuk is megszabott. 



<iA megfigyelés, a kutatás, a tapasztalatok szerzése mindig tiszta 

 és fölemelő öröm, igazi élvezet, mely az élet mindennemű fordulataiban 

 megtalálja az útját egész bensőnkhöz. Ez vigasztal, ez kárpótol minden 

 búban, bajban, ez ragad magával ellenállhatatlanul úgy, hogy az évek 

 szapora múlását is alig vesszük észre. Hanem az eredmények kidolgo- 

 zása és közreadása már egészen más lapra való. Ez az a veszélyes 

 szikla, melyen annyi sok jeles ember jóakarata is hajótörést szenved, 

 mert nincs meg a kellő áldozatkészség bennök. Mert a kidolgozás való- 

 ban áldozat, igazi ellentéte a megfigyelések szolgáltatta élvezeteknek. 

 Nincsenek is sokan, kik az ilyen áldozatra reá szánni akarnák mago- 

 kat, pedig hát e nélkül a legkiválóbb tudós is olyan mint a könyörü- 

 letlen szívű zsugori embertársaival szemben, mert csak magának élvez, 

 saját magának rejti el a kincseket, a melyeket azután a sír dombja 

 mindörökre el is takar ! Ez is egy olyan dolog, melyről nekünk magya- 

 roknak is nem egyszer komolyan kellene gondolkoznunk.* így ír Schmidt 

 Sándor James Dwight Dana felett tartott emlékbeszédében és ezekben 

 a sorokban bent van az ő egész egyénisége. 



Tudományának előbbrevitele, szakképzett egyének nevelése, a kik 



