188 D! BÖCKH HUGÓ ÉS D! EMSZT KÁLMÁN 



apitnak mondott anyaggal hasonlította össze, a mellyel szerinte teljesen 

 megegyezik. Ha a kérdéses chilei anyagnak törésmutatói a Weinschenk 

 által meghatározottak, ha kettős törése azonos a Jánositéval, ha (010) 

 lapján egy hegyes tengelyszög észlelhető, ha hasadása az, a mit Wein- 

 schenk ad, első sorban is kérdésessé válik, hogy azonos-e azzal az 

 anyaggal, melyen Linók 111 foknyi tengelyszöget mért olajban. Külön- 

 ben Weinschenk arra hivatkozik, hogy DARAPSKY-tól származó eredeti 

 anyagot vizsgált. Daeapsky maga a Copiapitról ezt irja,* «... ajánlatos, 

 hogy a Copiapit elnevezés alatt olyan vasszulfátoknak egy csoportját 

 foglaljuk össze, melyekre nézve jellemző, hogy egy vasoxyd íequivalensre 

 több jut két kénsavnál és melyek vízben teljesen oldhatók". 



Továbbá az i. munka ü3. oldalán a bázisos Copiapit és a normá- 

 lis Coquimbit chémiai összetételéről szólva így nyilatkozik: « Azonban 

 fokozatok léteznek, melyekből több ásvány jelenlétére lehet következtetni.!) 



Másrészt a Copiapit kristályairól azt mondja, hogy azok oly jelen- 

 ségeket mutatnak, melyek, "úgy látszik, mind a táblácskák rombos termé- 

 szetére utalnak, a melyeknél valószínűleg az uralkodó brachipinakoid a 

 protoprizmával vagy brachipiramissal van combinálva. Linck szerint a 

 Copiapit monoklin. 



Ezzel meg is egyezik a Rio Loa zöld Copiapitjának az optikai 

 viselkedése." Szóval egyrészt rombos, másrészt optikai viselkedés alapján 

 monoklin zöld Copiapitot emlit. (1. c. p. 61.) 



Ezekből a sorokból is világosau kitűnik, hogy a ÜARAPSKYtól szár- 

 mazó Copiapit-anyagok nem azonosíthatók minden további nélkül a Linck 

 által vizsgált anyaggal. 



És most térjünk át a Jánositra. Weinschenk a Jánositnak általunk 

 rombosnak mondott kristályait monoklinoknak tartja és a Jánosit elnyúlt 

 kristályait a Copiapit kristály formáira vezeti vissza. A Jánositról közre- 

 bocsátott rövid közleményünkben a tompa prizmaszöget, Weinschenk 

 szerint a (001) és (100) lapok közötti szöget, circa 101 foknyinak adtuk, 

 míg Weinschenk szerint az középértékben 108 foknak, a Copiapit meg- 

 felelő szögének felel meg. 



Valamivel jobb anyagon, mint a milyenen az első méréseket végez- 

 tük és a melyből Weinschenk urnák is küldtünk. 50 mérést eszközöltünk, 

 különböző műszereken és különböző módon. 



Az ötven mérés között kettő 100'5'^-t, három 103'5 fokot adott, 

 míg a többi mind 101 — 103" között ingadozott, úgy, hogy ez az érték 102 

 fokkal adható meg, a mi rendkívül megközelíti az általunk adott circa 101 

 fokot, de a mely értékek semmi esetre sem vezethetők vissza 108 fokra. 



* Daeapsky L. Über einige Mineralien aus Atacama. N. J. f. Min. Geol. u. 

 Pal. 1890. L,k. 64. o. 



