D! GORJANOVICKRAMBEROER KAROLY 



A krapinai 7 éves gyermek állcsontja (5. ábra) hasonlít ugyan a 

 Sipkabavlangból kikerülthez, azonban mégis lényegesen eltér tőle. Persze 

 tekintetbe kell venni azt is, hogy a krapinai állcsont egy 2 évvel 

 fiatalabb gyermeké volt, mint a sipkái. Ennek megfelelően az előbbi 

 valamivel gyengébb is, mint az utóbbi, a bázisa kikerekített és vala- 

 mivel kiállóbb (prognáthabb) volt. Bár az állcsont fiatalabb egyéntől 

 való, mégis részben nagyobb fogai voltak, mint a sipkái állcsontnak. 

 Az állcsont bázisának mellső vastagsága tekintetében a sipkái állcsont 

 a II. számú állcsontunkhoz hasonlít, mely egy 16 vagy 18 éves egyéntől 

 származik (6. ábra). Ez utóbbi a magasságával és hatalmas fogaival 

 tűnik ki. Az állcsont belső felületének symphysisén még hiányzik a 

 spina mentalis intern a, úgymint a többi állcsontoknál is. A III- ik 

 állcsont ugyan töredék csupán, a jobb I^ I^ és a bal í-től a Mj-ig 

 terjedő foggödrökkel, (melyek közül csak a P^ van meg). Különösen 

 fontos ezen az állcsonton az a körülmény, hogy fogsora nem a rendes 

 ívet alkotja, hanem egészen más alakulást mutat. A metszőfogak egyenes 

 sorába ugyanis a szemfogak is belejutottak és a Pj-fogak egészen a 

 C mögött állanak úgy, hogy a fogsor a P^-nél befűzöttnek látszik. 

 Hasonlót ugyan a modern embernél is észleitek, különösen a vadon 

 élő népeknél (nagonégereknél), de soha ilyen feltűnően. A fogsor be- 

 fűzését elsődleges jellegnek kell tekintenünk, mely itt nyilván atavis- 

 tikusan lépett fel. 



A Krapináról való legnagyobb állcsontrészlet a IV-gyel jelölt 

 (7. ábra), a mely egy teljes jobboldali állcsont-test az ág elejével és a 

 három Mj-mel, valamint a bal állcsont testének egy része a M^-ig ter- 

 jedő alveolákkal. Ezen állcsont az összes ismert fossilis állcsontok közül 

 alakjával tűnik ki, a melynek sajátos volta főképpen abban rejlik, hogy 

 a test magassága a symphysisnél és a Mj-nél majdnem egyenlő. Továbbá 

 az állcsont igen prognáth, úgy mint a többinél itt sincsen spina men- 

 talis interna, az állcsont bázisának mellső része erősen vastagodott és 

 egyenes, több foramina mentalia-ja van, az állcsúcs hiányzik stb. 



Ha e négy krapinai állcsontot alakjuk szerint rendezzük, úgy két 

 igen különböző állcsonttypust kapunk : é. p. 



1. állcsontokat, a melyek elől (a symphysisnél) magasabbak, mint 

 a Mj-nál (L. II. és III. állcsont) és 



2. állcsontokat, a melyek elöl és a Mj-nál egyforma magasak. 

 Megjegyzendő, hogy az eddig ismert diluviális alsó állcsontok majdnem 

 valamennyié az első kategóriába, vagyis az elül magasabb állcsontokhoz 

 tartozik, mig a másikhoz csupán a krapinai IV. számú állcsontunk 

 tartozik. Az állcsontok első kategóriáját egyelőre Homo primigciiiiis var. 

 Spyensis-nek, a másikat Homo jirimigeiuus var. KrapineitsU-nek neve- 

 zem el. Ezt azért teszem, mert alapos okom van annak föltevésére. 



