BUDAPEST-RÁKOS FELSŐ MEDITERRÁNKOEÚ FAUNÁJA. 261 



pressula, Walker and Jacob sjj. (=N. perforata, d'Oib., N. granosa, 

 d'Oi-b.), N. üommuiiis, d'OEB., Polystomella striatopunctata, Ficht. & M. 

 (=P. obtusa, d'Orb.), Poli/stomelht macella, Ficht. & M. ( = P. Fichtelliana, 

 d'Orb.), P. crispa, L. ( = P. crispa, L., P. flexuosa, d'Orb.), P. strialo- 

 punctala, Ficht. & M. sp. (=P. Antoiiina, d'Orb., P. Listeri, d'Orb.). 



Coelenterata. 



Millepora sp. 



A polypomedusák hydrocorallÍ8e alrendjébe tartozó ezen alak nagy 

 mennyiségben vesz részt a 2. számú réteg felépítésében tömegesen, vala- 

 mint bekérgező felületekben egyaránt. Jellemző szöveti szerkezetük alap- 

 ján a millepora genusba tartoznak, de a faj meghatározása — leg- 

 nagyobb részt kilúgozott vagy átkristályosodott voltuk miatt — nem 

 lehetséges. 



Delthocyathus sp. 



Tábla \a, \b. 



Az anthozoák köréből Piákosról eddig nem ismertünlv egyet sem. 

 ujabban sikerült egy diszítéses kőbelet találnom, a mely a Deltho- 

 cyathus genusba tartozik. E jDÓldány magassága 5 mm, szélessége 

 13 mm; alakja kerek, kúpalak. Felületén sűrű, többszörösen elágazó 

 reczézet látszik s ezenkívül sűrű, apró likacsokkal fedett (1/^ ábra). Belső 

 felépítése nem látható és így fajilag meghatározni nem lehet. 



Heliastrasa Eeussana, M. Edw. & Haime. 



E fajnak jól felismerhető kőbelei, illetőleg a belső septumok kö- 

 zötti hézagokat kitöltő anyag gyakran található a 2. számú milleporás 

 rétegben. 



Vermes. 



Ide tartozik a Serpida sj)., mely már eddig is ismert volt innen. 



Echinodermata. 



Különösen jó megtartású példányokban a rákosi fauna legritkább 

 alakjai közé tartoznak. Töredékek és szétnyomott példányok aránylag 

 gyakoriak ugyan, de jól felismerhető példányok ritkaságszámba men- 

 nek. Az eddigi leírásokban mindössze két faj szerepel ; az egyik a 

 Sctitella vhidoboiieiise, Lbe, a melyet dr. Fbanzenau Ágoston (^) és az 



