BUDAPEST-RÁKOS FEbSÜ MEDirERKÁNKOUÚ FAUNÁJA. 265 



A mint ez adatokból kitetszik, vannak példányok, melyek, nagy- 

 ságukat tekintve, kétségtelenül a var. Linkii Goldfs.-Iioz tartoznak és 

 mégis kerekebb alakjuk vau. viszont vannak kevéslibé kerek <ivar. rlio- 

 densis, Lbe» példányok is. Egyszóval kimondhatjuk, hogy pusztán a 

 méret és alakbeli tényezők sokkal inkább ingadozók, hogysem tisztán 

 ezeket, akárcsak varietási jejlegekül is, tekinthetnők és éppen ezért 

 Laube (ivar. rhodei)-'<is»-e az E. hemiíiphaericus. Lám. vai'. Linkii, 

 GoLDFS.-tól el nem külöuithetö. hanem e kettő egy ós ugyanazon faj, 

 a mint ezt már maga Laube is — fent idézett mondatában — feltéte- 

 lezte volt. 



Ez az alak a felső mediterránnak egyik leggj'akoribb echinoder- 

 matája. Laübb magyar lelőhelyek közül Sopront és Tétényt emliti. 

 LóczY Biáról, Koch Bujturról és Csegezből; magam pedig a 

 rákosi példányokon kivül még az érdi felső mediterrán rétegeket is 

 említhetem. 



Spatangus nid. sj). 



Egy töredékünk van Eákosról, a melyen csak egy ambulacral 

 szirom látható. Ebből is megállapítható azonban, hogy a mi példányunk 

 Laube Spatiiiiyus austriacugÁtól eltér, a mennyiben pórus övei olyan 

 szélesek, mint a közöttük levő tér, míg LAUBEnál ez a közti rész szé- 

 lesebb. Ezenkívül a Sp. aiifitriacu^, Lbe. interambulacrális mezőin egy 

 bütykös gerincz vonul végig, míg a rákosi példányén kettő. Töredé- 

 künkből az eltérés tehát határozottan megállapítható, a mi mellett még 

 a korkülönbség is bizonyít, a mennyiben a Sp. (luxtriacus^ Lbe. alsó 

 mediterránkoi'ú liomokból származik. 



Echinocardmm nov. sp. 



Az egész alaknak körülbelül egy negyedrésznyi töredéke. A mennyire 

 ebből látható, hasonlít a Lóczy LAJostól ■" leírt £". interniediidi/hoz. Tel- 

 jesen meg nem egyezik azonban ezzel, mivel nagyobli annál ; mellső 

 része meredekebben hajlik és szájnyílása a peremhez közelebb esik, 

 mint az E. inlermediuiné. 



Hasonlít még az élő E. cordaium, PENN.-hez ** is, de mellső része 

 valamivel magasabb, a felső oldakól hirtelenebben, meredekebben foly- 

 tatódik az oldalsó részbe. 



Valószínű, hogy a rákosi példány egy új — az Echiuocardiuiii 



* Néhány Echinoida a Fehér-KöröB völgy neogéu rétegeiből, i Természetrajzi 

 Füzetek I. k. lfS77. 41. lap. V. tábla \a—e -la—h ábra.) 

 ** Agassiz, Revisíon of the Ecliinidi. p. 109. 



