BUDAPliST-EÁKOS FELSŐ MEDITERRÁNKORÚ FAUNÁJA. 275 



a Lamarcki, Ae.-ia emlékeztető kerekdedebb köijenybenyomatii alakok, 

 melyek, úgy látszik, a két alak között átmenetet képeznek. 



Cardium multlcostatum, Brocc. 

 Igen gyakori, kőbelekben és benyomatokban is. 



Charaa gryphioides, L. 

 Egy jól felismerhető köbéi. 



Cardita Partschi, Goldf. 



Néhány szé23 köbéi, ^'alósziuűleg azonos a régebben Caiditd sp. 

 néven felsorolt alakkal. 



Arca sp, 



Egy közelebbről meg nem határozható kőbél, mely azonban a fel- 

 sorolt három faj egyikével sem azonos. 



Modiola Hörnesi, Eeuss. 



Egyetlen kőbél, mely a HöENEsnél ábrázolt fajjal megegyezik, csak- 

 hogy mégegyszer akkora. Nem lehetetlen, hogy a dr. Szabó József által 

 Myliiuí^ sp. néven felsorolt alakkal azonos. 



Lithodomus lithophagus, Lam. 



X. tábla, 9« — b ábra. 



A feltárás fúrókagylós rétegeben előforduló lithodomusok között a 

 leggyakoribb. Számos kőbelünk van, a melyek erősen szögben törő zár- 

 peremük által a recens példányokra vonatkoztathatók. Meglehetős nagy 

 példányok is előfordulnak, a melyek néha az élőket nagyságban meg- 

 haladják. 



Lithodomus Avitensis, May. 



X. tábla, U)a~b ábra. 



1870. Lithodomus Avitetisis, May. Höenes. Foss. Moll. d. Tért. ... II. k. 

 1900. « « « KocH. Erdélyi med. II. 118., 152. lap. 



Az előbbinél ritkább, de általában véve elég gyakorinak mond- 

 ható. Mint Höenes kiemelte, az előbbitől egyenes zárpereme és karcsúbb 

 alakjában tér el. 



19* 



