27fi VADÁSZ M. ELEMÉR 



LitliodoirLUS hortensis, Vin. de Eegny. 



X. tábla, lla — b ábra. 



1897. Lithodomus horleníiis, Vinassa de Regny. Syuopsis VI. k. P. 184. Taf. 



Fig. 9—10. 

 1901. n « « « (I Oppenheim. Priabonalschich- 



ten P. 147. Tab. XVI. 



Fig. 9 — 10. (PalsBontogra- 



pbica, Bd. 47.) 

 190.5. « « « « « LŐRENTHEY, Földtani Közlöny, 



XXXV. köt. 19G5. 189. lap. 



Eá kosról eddig öt iiéldáuyunk van, a melyek — a búbtól hátra- 

 felé haladó erős gerincz jelenléte alapján — kétségtelenül ide taitoznak 

 s Oppenheim rajzával megegyeznek. Oppenheim gyakorinak mondja s 

 megemlíti róla, hogy koraitokat fúr meg, a melyek a fúrás mentén el- 

 törnek. Hazánkból eddig két helyről ismeretes, mindkettőt dr. Lőeenthby 

 Imre ismertette először. Az egyik a kalotaszentkirályi felső 

 eoczén intermediás márgából, a melyben ugyancsak az Oppenheim jelle- 

 mezte módon fordul elő koralll)a fúródva : a másik hely pedig Rákos. 



Lithodomus ind. sp. 



X. tábla. Ián — h ábra. 



Egyetlen kőbelünk van, a mely az előbbiektől zömökebb alakjával 

 eltér. Minthogy hozzá hasonló az eddigi irodalomban nincs, valószínű- 

 leg új faj lesz. 



Lithodomus ind. sp. 



Egy közelebbről meg nem határozható köbéi, mely fiz előbbiektől 

 különbözik. 



Pinna Brocchii, d'ORB. 



Zömökebb alakjáról könnyen felismerhető néhány kőbél. 



Lima hians, Gmel. 

 Egyetlen szép és jól felismerhető kőbél. 



Lima (Limatula) percostulata, Hilb. ? 



A feltárás á-vel jelzett fúrókagylós rétegéből néhány kis kőbél 

 került elő, a melyek külalakra legjobban ezzel a fajjal egyeznek. 



