BUDAPEST-KÁKOS FELSÜ MEDITERRÁNKORÚ FAUNÁJA. 277 



Pecten Besseri, Andbz. (non Höen.) 



1830. P. Besseri, Andrzejowski. Notice sur quelqii. foss. de Volh. et Pod. 



(Bull. soc. nat. Mosc), p. 108. Taf. VI. Fig. 1. 

 1877. P. sivringensis, Fuchs. Karrer. Geologie d. Kaiser Fr. Jos.-Wasserleit. 



Abh. d. geol. B.-A., p. 369. Taf. XVI. Fig. 7. 

 188á. P. (Vola) Besseri. Andrz. Hilber. Neue u. wenig bekannte Concb. aus 

 d. ostgaliz. Miocán, p. 30. Taf. IV. Fig. 3—4. 



Mint már Hilber idézett munkájában kimutatta, a Peclen sivriv- 

 geiisis, Fuchs nem egyéb, mint a typusos Pecten Besseri, Andrz. Fuchs 

 tévedésére okot az szolgáltatott, hogy HöENEsnél P. Besseri, Andrz. 

 néven lerajzolt és leirt faj nem a typus, hanem egy más — ettől el- 

 térő — alak. 



Pecten glória maris, Dubois. 



1882. Pecten glória maris, Dub. Hilbkr. Neue u. wenig bekannte Coneh. .. . 



p. 22. T. III. Fig. 9—12. 

 1903. « lOhlamys) (//ocio ífions, Dub. Schafarzik. Budapest, III. főgyüjtö- 



esat. Földt. Közi. XXIII. köt. p. .50. 



A rendelkezésemre álló négy jjéldány közül kettő teljesen kifejlett, 

 csak kissé töredékes, szép héjas példány, a másik kettő pedig fiatal, 

 meglehetősen kopott példány. A kifejlett példány egy jobb teknő, a 

 mely Hilber IH. tábláján a 10. ábrának felel meg alakra és díszítésre; 

 a fiatalabb példányok egyike ugyanennek fejletlenel)b alakja, a másik 

 pedig — a mennyire ez a kojjtatás daczára megállaijitható — Hilber 

 12. ábráján feltüntetett alak fiatalabb példánya lehet. 



Pecten Nenmayri, Hiller 



X. tábla, 13c( — c. ábra. 



1882. Pecten Neumayri, Hilb. Neue u. wenig bekannte Coucli. . . ., p. 28, 



T. III. Fig. 13. 



Ebből az alakból hat példánj-uuk van, melyek három, különböző 

 fejlettségi fokot képviselnek. Ezek egyike Hilber példányánál kisebb, 

 fiatalabb, kissé kopott balteknő, a melynek erösebb főbordái között még 

 csak egy gyenge közti borda van. A másik példány alakra és nagyságra 

 HiLBERével megegyezik. 



A harmadik fejlettségi fokon levő példányok jó megtartású, telje- 

 sen kifejlett példányai e fajnak, a melynek Hilber alakjának megfelelő 

 nagyságú részt — a mint a láa ábra élesen feltünteti — egy erős nö- 

 vekedési vonal szembeötlőleg határol. Hilber példánya tehát nem ki- 

 fejlett, hanem csak fiatal alakja e fajnak. 



