283 VADÁSZ M. ELEMÉR 



egyetemi őslénytani intézet gyüjtenaényében van innen egy Lithodomus 

 lifkophngus, Lam. jelezve, csakhogy a lelőhely hitelességéhez sok szó férhet. 



A fauna egyes alakjait véve tekintetbe, azt látjuk, hogy abban tel- 

 jesen új és hazánkra nézve új alakok is vannak. Az egészen új alakok, 

 a Schizaster Kari eri, Lbb. var. hunyaricus, Vad. és a Schízaster Lövi- 

 aaloi, CoTTEAu var. rdkosiensis, Vad. úgy tekintendők, mint a két meg- 

 lehetősen távol álló tvpust összekötő alakok. Hazánkra és részben a 

 mediterránra új alakok az Aspergillum miocdciiicuiii. Vad., Jouannelia 

 ftemicaudata, Desm.. Martesia ind. sp.. Lithodomiiíi litliophuijn^, Lam., 

 Lith. liorteusis, Vin. de Eegny, Lilh. ind. sp., Lima percoslulata, Hilb., 

 Pecten Neiunaijri, Hilb. és Sepia sp. ; ezek közül a Lima percostulata, 

 Hilb.. Pecten Neumanri Hilb., továbbá a Pecten glória mans, Dub. 

 eddig csak az északgalicziai mioczénböl voltak ismeretesek s rákosi elő- 

 fordulásuk némileg szorosabb kapcsolatot teremt az északgalicziai és a 

 wieni medencze faunája között. 



Már BoETTGER* is utalt arra, hogy a felső mediterrán-faunában 

 számos olyan alak van, melyek ma már a mediterrán-tengerben nincse- 

 nek meg, hanem a trópusi tengerekben élnek. A rákosi faunában szintén 

 találunk ilyen trópusi alakokat. Ilyenek különösen az aspergillum, stir- 

 pulina és jouannetia, melyek főleg az ausztráliai és japán partokon, 

 továbbá a Vörös-tengerben élnek. Ez a körülmény a mediterrán korszak 

 melegebb klimájára utal. 



A rétegek keletkezési viszonyait tekintve, fel kell tételeznünk, hogy 

 a legalsó tufaréteg még szárazföldre hullott le ; e mellett szól a tufa 

 rétegzetlen volta, valamint a benne levő hatalmas gömbök is. Csak e 

 tufaréteg leülepedése után vette kezdetét a mediterrán tenger transgres- 

 siója, a mely első sorban is a 3. számú milleporás réteget — mint 

 zátonyképződményt — eredményezte. Ez a réteg ugyanis úgy faunája 

 alapján, valamint kőzetanyagából és elhelyezkedéséből itélve, egykori 

 zátonynak felel meg, a melyet főleg milleporák, lithothamniumok, bryozoák 

 és korallok alkottak s kedvező létfeltételekkel szolgáltak a szilárd anya- 

 gokba befiíródó fúrókagylóknak. E rétegnek zátom'jellegére utal az a 

 körülmény is, hogy két végén egységében megszakítva, egyes elszaka- 

 dozott daiabokban folytatódik. — A mediterrán tenger további transgressiója 

 eredményezte azután a gazdag sekélyvízi faunát magukba záró változa- 

 tos további rétegek leülepedését. — A mediterrán rétegek mindegyikeben. 

 de még a szármáti rétegekben is gyakoriak kisebb-nagyobb darabokban 

 a tufazárványok és kavicsok, a melyek azonban csak a tengerpartról 

 bemosódottak. 



* Zur Kenntnis der Fauna d. mittelmiociinen Schiehten von Kostéj im Bánat. 

 (Verh. u. Mitt. d. siebenbürg. Ver. für Naturw. in Hermannstadt, lS9tí und 1901.) 



