290 Dl WEINSCHENK ERNŐ 



kristályosodott anyagot mutat, a melyek közül négy: Coquimbit, Qiien- 

 sfcdtit, Römerit és (^opiapit, teljesen épek és nincsenek elváltozva, míg 

 az ötödik fehér homályos, porszerü állományú lett s valószinüleg a 

 ÜAKArsKYtól is említett és elemzett alaktalan, alumíniumban gazdag 

 sulfattal azonos. 



A számos stufa mindegyike az itt tekintetbe jövő sók közül leg- 

 alább hármat tüntet föl, é. p. mindig a képződés törvényszerű sorrend- 

 jében. Legalul gyönge égszínkék Coquimbitnuk oktai'derhez hasonló 

 combinatiói alkotnak egy összefüggő kérget, lapokban gazdag, tisztán 

 átlátszó s centiméternyi nagyságot is elérő kristályokban. Ezen a Quen- 

 sledtituek világos ibolyaszínű, gipszhez hasonló kristályai telepedtek 

 meg. Ezekre következik rendesen rosettaszerű összehalmozódásban a 

 kénsárga Copiapit, a melyre gyakran ismét egyes fehér mállott kristá- 

 lyok vannak reánöve. 



Az itt észlelt Copiapit részben mérhető kristályokban, combina- 

 tiókban lép fel, a melyek a LiNCKnél ábrázoltakkal analógok s a ca 

 2 mm nagyságú kristályok mérései teljes megegyezést eredményeztek 

 LiNCK értékeivel. A vastartalomnak (incl. alumínium) majdnem teljesen 

 tiszta anyagon történt meghatározása, a melyet dr. Steinmetz úr, a 

 müncheni állami ásványtani gyűjtemény chemiai laboratóriumának assis- 

 tense, volt szíves végezni, 11 •09% Fc.,0.^-t eredményezeit, a mi Da- 

 RAPSKT elemzésével megegyezik. Dr. Steinmetz a megelemzett anyag 

 fajsúlyát is meghatározta pyknometerben széntetrachloríd- és xylollal és 

 azt 2" 1 D-nek találta. Ez az ásvány ennélfogva minden kétség nélkül 

 Copiapit LiNCK. 



Egy ettől eltérő sárga vagy zöldes ásványt az összes stufák egyikén 

 sem lehetett észlelni ; a Copiapnt tehát az előttem fekvő anyagban, a 

 mely a Tierra amarillaról való, egy jól definiált és — a mit 

 mindjárt itt akarok megjegyezni — teljesen ép ásvány, a melynél az 

 elcserélésnek minden veszélye ki van zárva. Ez az új Copiapit azonban 

 teljesen megegyezik a tőlem azelőtt megvizsgált ÜAKAPSKY-féle Copiapít- 

 tal is s így tehát be van igazolva az, hogy az előbbi összehasonlító 

 anyagom szintén kétségtelenül valódi Copiapit volt. 



Az új Copiapit is mutatja az előző anyagon tőlem kimutatott két 

 új hasadási irányt {OOl} és (lOO) szerint, a mi által dr. Böckh Hugó- 

 nak ama megjegyzése elintéződik, mely szerint d teljesen érthetetlen 

 volna, hogy Linck a Copiapítnak ezt a két utóbbi, Weinschenk szerint 

 is jó hasadását nem vette volna észre az általa vizsgált jó anyagon." 

 E két hasadási irány, a melyeket meglehetősen tökéletesnek kell mon- 

 dani, tehát a Copiapitaetk lényeges tulajdonságaiként jelentkeznek. 



Különösen hangsúlyozza dr. Böckh Hugó a továbbiakban azokat a 

 különbségeket, a melyek az optikai állandóknak tőlem való meg- 



