MÉG EGYSZER A COPIAPITRÓL ÉS JÁNOSITROL. 291 



határozása és a LiNcicéi között vaunak. Az én méréseim, Linck ada- 

 taival szemben, a melyek részben megint a dr. Böckh HuGÓtól a tiJá- 

 nosit'>-on észleltekkel megegyeznek, erős kettőstörést eredményeztek. 



Mérésem pedig f — p = 0025; ha már most dr. Böchh Hugó vála- 

 szában azt állítja, hogy «ép Jánositkristályokon » ((•03."j mm-nyi 

 vastagságnál elsőrendű sárgát észlelt mint interferenciás szint, úgy ez 

 egyrészt egy ■( — p = (»t)l.") differenciának felelne meg, oly értéknek, a 

 melyet nem minden mineralogus volna hajlandó csak amolyan gyönge 

 kettöstörésnek mondani. 



Másrészt dr. Böckh Huoónak mégis pontosabban kellene meg- 

 ismertetnie exakt vastagsági mérésének módszerét, miután éppen 

 az itt tekintetbe jövő eljárások, különösen elszigetelt kristálytöredékek- 

 nél, mint rendkívül megbízhatatlanok ismeretesek. 



E mért értékekből azután, alapul véve azt a föltevést, hogy a 

 tengelyszög közel 90°, a 7 — a különbséget ca 0"05-nek számítottam ki, 

 a mit dr. Böckh Hugó annyiban kifogásol, a mennyiben úgy Linck, 

 miut Descloizeaux a tompa tengelyszög direkt méréséből a Copiapiton 

 egy 90°-ot meglehetősen meghaladó értéket kapott. Ezért új anyago- 

 mon immersióval és eltolható fonálkereszttel a mérést megismételtem s 

 valamivel többet mint lUO -ot találtam cedrusolajban. Előbbi állításom, 

 mely szerint a Copiapit táblalapján merőlegesen kilépő bisektrix egy 

 90°-tól nem igen távol levő hegyes tengelyszöget felez, tehát oda 

 volna helyesbítendő, hogy ez a tengelyszög tényleg a tompa, a mi oly 

 különbség, mely az ásvány csekély fénytörése és a tengelyszögnek 

 90°-hoz való közeledése mellett csak exact méréssel állapítható meg. 

 Egészen megegyező eredményeket szolgáltatott a «Jánosit>> is; itt szin- 

 tén a merőlegesen kilépő negatív bisektrix felezője a tompa tengely- 

 szögnek. 



Copiapit és Jánosit tehát eléggé erősen kettőstörésű anyagok, 

 egy 90°-tól nem valami nagyon eltérő tengelyszöggel, a melynek má- 

 sodik, negatív bisektrixe merőlegesen áll a főhasadási lapon. Ennek 

 megfelelőleg úgy Descloizeaux és Linck, mint dr. Böckh Hugó adatai 

 is javítandók. 



Különös súlyt fektet továbbá válaszában dr. Böckh Hugó a kris- 

 tályalak detinitiójára is. A Copiapiton ez kétségtelenül meg van álla- 

 pítva s az előttem fekvő anyag szintén lehetővé teszi a Linck meg- 

 figyeléseivel való teljes azonosítást. Nehezebb a dolog a "Jdnosit»-ná.\ 

 az egyének kicsinysége és kristályalakjuk csekély tökéletessége miatt. 

 A uJánosit» -nak előttem fekvő kristálykái nem érik el az Vs mm-t, leg- 

 többje sokkal kisebb s különösen az éles élekkel határolt hasadási da- 

 rabkák legnagyobb kifejlődése alig Vio mm. Ha mármost dr. Böckh 

 Hugó oly kiváló súlyt fektet a főbb alakok élszögónek mérésére, úgy 



20* 



