295 D! WEINSCHENK ERNŐ 



nem tudok ezzel egyetérteni, mert néhány foknyi hiba emellett kikerül- 

 hetetlen. Hogy azonban ebben a tekintetben is minden kifogás elől ki- 

 térjek, nemcsak magam eszközöltem 18-szorosan nagyító okulárral és 

 SsiBERT-féle II-ös objectivvel számos mérést, hanem gyakornokaimmal 

 is végeztettem. E mérések középértéke nem egyezik meg azzal, a melyet 

 pr. BöcKH Hugó közöl s a melyet számos ottani szaktárs ellenőrzött ; mi 

 a 102° helyett l(l(i° középértéket kaptunk, igaz, hogy e mellett a szélső 

 értékekben meglehetősen nagyobb különbség mutatkozik, mint a Selmecz- 

 bányán végzetteknél. Nálunk kifogástalan mérések különbsége ca 8° 

 volt; ezt az anyag elégtelen minősége eléggé megmagyarázza és sok évi 

 tapasztalataim szerint teljesen nem tudományos eljárás az, hogy ily 

 mérések egy új ásvány felállításánál mérvadóknak tekintessenek. 



A dolog azonban még kevésbbé válik tárgyaihatóvá, ha a további 

 fejtegetéseket követjük, a melyeket dr. Böckh Hroó kristályainak és a 

 Copiapitnak alakjából vezet le s egészen egyéni módon két ábrá- 

 ban (e folyóirat 189. lapja) észlelhetővé is tesz. El akarok attól tekin- 

 teni, hogy a iiM)>ofiiti>-TÓ\ közölt ábráját "torzított kristályuakn 

 mondja; az előttem fekvő anyagban ilyen kiképződés legalább is tízszer 

 oly gyakori, mint az a látszólag rhombos alak, a melyet dr. Böckh 

 Hugó első értekezésében adott. El akarok tekinteni attól is, hogy a két 

 ábrában különböző hasadásokat rajzol, míg a «.Jniwsit« és Copiapit 

 valamennyi hasadási iránya kétségkívül közös és pedig megfelel a két 

 ábrában meglevő hasadáiok összegének. Mert azt, hogy a tőlem ész- 

 lelt hasadá:i irányok egy része csupán az egyes lemezkéknek gyakori 

 pikkelyes egymásra rakodása által előidézett csalódás, tulajdonkéjípen 

 nem kellett volna nekem imp itálnia. Épp oly önkényes végül a beraj 

 zolt tengelyszögek különböző i agysága is, a melyek mérések szerint 

 legalább is nagyon hasonlók. Egy jelenségre azonban különösen nngy 

 súlyt helyez, t. i. arra, hogy a tőle {01())-nak, tőlem pedig (409)-nek 

 mondott lap a két határos lappal az ő meghatározásai szerint egyenlő, 

 az én levezetéseim szerint pedig ca T'^-kal különböző szögeket alkot, 

 holott ez a lap egy rendesen igen keskeny tompítás, az él pedig 

 5 — 10-szer rövidebb, mint a kristályok hosszabb élei s a mérés bizony- 

 talansága ilyen méreteknél természetesen a hosszúság csökkenésének 

 négyzetével nő. A szögek mérése itt egyáltalán technikai lehetet- 

 lenség és az összes ebből vont következtetés a spekulatió birodalmába 

 tartozik. A mérés sem az egyik, sem a másik irányban nem dönlő s 

 épp ügy lehetséges, hogy a két másik, hosszabb éllel szemközt levő 

 rövid él symmetrikusan fekszik, mint a hogy ez az eset nem forog 

 fenn, ha csupán csak a vJáiioíiit»-on végzett mérések eredményét vesz- 

 szük tekintetbe ; a Copiapit nagyobb egyénein ellenben biztosan meg- 

 határozható az asymmetrikus helyzet. 



