300 ISMERTETÉSEK. 



hétnek ; továbbá, hogy melyek azok a tényezők, a melyek egyrészt a kataphoris- 

 mus, másrészt az anaphorismus metamorph kőzeteinek jellegzetes tulajdonságait 

 kölcsönzik és végül az összes tényezőknek, de különösen a hömérséknek és a 

 nyomásnak az anyagra gyakorolt hatásait tárgyalja, úgy a felső-, mint az alsó- 

 zónában. 



Az anyag nagyjában egyenlő mind a két zónában, bár ásványos össze- 

 tételében nagyon változó lehet, de elemeiben ugyanaz ; a fő különbség a felső 

 és alsó-zónában bcnfoglalt szénsavnak, oxigénnek és vízuek változó mennyisé- 

 gében rejlik. A bömérsék a mélységgel emelkedik, a fokozatos hőemelkedés 

 líjra olyan vegyi folyamatokat szül, a melyek lefolyása magas hőmérsékhez 

 van kötve. A nyomás is emelkedik a mélységgel és a mennyiben a nyomás is 

 szülőoka lehet elváltozási folyamatoknak, ezek intenzivitása is fokozódni fog a 

 mélységgel. 



A kataphorismus és anaphorismus öveiben uralkodó anyagi, hőmérsékleti 

 és nyomási eltérések megmagyarázzák a két zónában keletkező metamorph - 

 közetek között levő különbségeket. A hőmérsék, a nyomás és az elváltozó 

 anyag egymáshoz való viszonyából állandó és törvényszerű szabályok vezethe- 

 tők le. 



A kataphorismus övében a chemiai elváltozások rendesen hökifejtéssel 

 és térfogatnövekedéssel járnak ; itt a térfogatnövekedésnek nincs akadálya, 

 mert a felső szilárd kéreg zónájában sok a repedés, a hézag és az ür. Az ana- 

 phorismus zónájában lefolyó chemiai folyamatok térfogatcsökkenéssel vannak 

 egybekötve, a mi az alsó zónában uralkodó rendkívüli nyomásnak szükség- 

 szerű következménye. 



Itt az anyagban repedés vagy hézag a nagy nyomás miatt nem maradhat 

 nyitva, a mit az anyag esetleges térfogatnövekedés alkalmával betölthetne. 

 Eme zóna chemiai folyamatai majd hölekötéssel, majd hökifejtéssel járnak, de 

 ez utóbbi irányúak csak akkor létesülhetnek, ha térfogatcsökkenést eredmé- 

 nyeznek, más szóval a vegyfolyamatok lefolyását a felső zónában a hőmérsék, 

 az alsó zónában pedig a nyomás szabályozza. 



A metamorphelváltozások végeredményeit az elemek újból való eloszlását 

 tárgyaló fejezetben foglalja össze. Kendkívül becses a monographiában az a 

 rész, a mely az ásványok természetét, viselkedéseit és átalakulását tárgyalja. 

 Ebben a részben minden egyes közetalkotó ásvány fel vau sorolva és meg 

 vannak jelölve a belőle kialakulható új ásványok, végül a lehető elváltozások 

 chemiai folyamatai egyenkint meg vannak magyarázva. Az ásványok ilyen 

 irányú összefoglalása még nem fordul elő az irodalomban s már maga ez a 

 rész is a mellett, hogy egy erősen érezhetővé vált hiányt pótol a szakiroda- 

 lomban, még egy oly speciális irányú, de teljes mineralogiát szolgáltat, a minőt 

 a természettudományok minden egyes munkása régen nélkülözött. 



A két utolsó fejezet az ércztelepek szerepével foglalkozik, a melyet ezek 

 a metamorphosis folyamataiban viselnek. Ez a rész san hivatva a legszélesebb 

 körökben az érdekeltséget felkölteni. A concentratiós ércztelepekről, a melyek 

 az érezek kiválásának leggyakoribb és legelterjedtebb módozata, bebizonyítja 

 a szerző, hogy azok kialakulása a lithosphera anyagában végbemenő nagy 



