d; zittel káuoly alfkéd. 377 



tett, Smith (William) Vilmos pedig kimutatta, hogy a kövületek isme- 

 rete az alapja a történeti geológiának. így tehát a paleontológiában úgy 

 a biológiai, mint a stratigraphiai, azaz faimistikai irány helyesen ki 

 volt jelölve, mindazonáltal nem érhette el a kivánt sikereket, mivel a 

 multszáz első évtizedeiben CuviEK-nek katasztrofális elmélete kerékkötő- 

 ként, bénítólag hatott az egész tudományra. Hiába küzdöttek Lamarck, 

 Geoffroy St. HiLAiKE és mások Cuvier tana ellen, nem sikerült ezt — 

 CrviER tekintélyével szemben - megdönteni, a mi azonban nem sike- 

 rült nekik, sikerült végre két angolnak Lyell- és DARwiNnak. Ezek el- 

 vetették a katasztrófa elméletet, mely szerint a Föld rétegeibe eltemetett 

 faunák és flórák többször ismétlődő teremtésnek köszönték volna létö- 

 ket, melyeket azután katasztrófák ismét teljesen elsöpörtek a Föld szí- 

 néről. Ezzel szemben kimutatták, hogy a Föld rétegeibe temetett szer- 

 vezetek a mai élő világgal egy nagy összefüggő szerves egészet formál- 

 nak, hogy a legősibb szervezetek is rokonsági összefüggésben vannak a 

 maiakkal ; szóval, hogy az élet a Földön összefüggő fokozatosan fejlődő 

 és egységes. így a többszörös teremtés tana helyébe az egységes fejlő- 

 dés tana került. 



Bár a paleontológusok lettek volna hivatva a kihalt szervezetek 

 alapján a legtöbb bizonyítékot szolgáltatni a leszármazás elméletének 

 támogatására ; mindamellett új fajok és nemek leírására szorítkoznak 

 csak. melyeket a rendszerbe beilleszteni iparkodnak, nem törődve a 

 nagy hullámokat felkorbácsoló új áramlattal, továbbra is « vezérlőkövü- 

 leteket » (Leitfossilien) írnak le, mint évtizedekkel ezelőtt, hogy anyagot 

 szolgáltassanak a stratigraphiai geológiának. Csak 1870-től — mondja 

 ZrrTEL — kezdett a paleontológia a descendensteoria megalapításában 

 élénkebben résztvenni, miért is ettől kezdve mindig jobban elkülönül- 

 nek egymástól a stratigraphiai -paleontológiái és biológiai vagy syste- 

 matikai-paleontologiai, azaz leszármazástani munkák. Zittel első paleon- 

 tológiái munkái a stratigraphiai-paleontologia keretébe tartoznak, így az 

 északfrancziaországi Glos jurakorú kövületeiről írott munkája,' valamint 

 a másikat közelebbről érdeklő cDie obere Nummulitenformation 

 in Ungarni> czimű - munkája is, melyek még részben párisi tanulmá- 

 nyának gyümölcsei, részben pedig a klasszikus páriskörnyéki eoczénkép- 

 ződményeken szerzett tapasztalatainak értékesítése. 



Minket ez utóbbi közelebbről érdekel, a mennyiben Esztergom 

 környékének és Pusztafornának eoczén-képződményeit s ezek faunáját 

 tárgyalja. A magyarországi eoczén-képződmények faunájáról ez az első 



* K. Zittel et Em. Goubbrt : Note sur le gisement de Glos, suivie de la 

 description des fossiles du Coral-rag de Glos. (Journ. d. Conchyliologíe. 1861.1 

 ■•2 Sitziinsfsb. d. k. k. Akad. d. Wiss. ín Wien. Bd. XLVI. Abth. I. 1862.) 



