882 LŐKENTHEY IMRE 



legjobb, a mit valaha a balak szervezetéről írtak ; hasonlóan kiváló — 

 többek között — a hüllőkről és emlősökről írott rész is. 



A pbytopaleontologiai réazuek, az ötödik kötetnek megírására Zittel 

 barátját, ScHurpER Ph. W.-t nyerte meg s ennek halála után pedig 

 SCHENK A.-t. 



ZiTTEL e nagy munkájával az őslénytant az állattannal és növény- 

 tannal egyenlő jogú, önálló biológiai tudománynyá tette. 



így a munka nemcsak a modern zoológusra, osteologusra, embryo- 

 logusra, hanem a botanikusra is egyaránt nélkülözhetetlen alapvető 

 munka lett. Siettek is a nagy nemzetek anyanyelvökre átültetni, így 

 lefordították rövidesen francziára ' és angolra.- 



Miután ZiTTEi,-nek a munka volt legtermészetesebb elfoglaltsága s 

 legkedvesebb szórakozása, e nagy munka megírása után sem pihent; 

 hanem iparkodott könyvét könnyebben kezelhetővé s hozzáférhetővé 

 tenni, hogy így nagyobb körben terjedjen el. Azért 1895-ben már kiadta 

 a (iGrundzüge der Palaeontologie (Palaeozoologie)» czímű tan- 

 könyvét. 



Ez kivonata a Handbuchnak, olyan kivonata azonban, mely a 

 Handbuch első — már elévült — részének megjelenése 1870 (1S80); óta 

 rohamosan fejlődő tudománynak legújabb vívmányait is felöleli s így 

 amazt mintegy kiegészíti. Miután ez bizonyult a paleontológia legjobb 

 tankönyvének, nyolcz év alatt annyira elfogyott, hogy új kiadás vált 

 szükségessé, melynek első része 1903-ban újból átdolgozva meg is jelent, 

 mint utolsó munkája, a mennyiben a második részének megjelenése előtt 

 ragadta őt el az élők sorából a kérlelhetetlen halál. 



Elévülhetetlen érdemeket szerzett Zittel magának azzal, hogy a 

 Handbuchban és Grundzügeben kritikailag összefoglalta s így hozzá- 

 férhetővé tette mindazt, a mit eddig a paleontológiái irodalom termelt, 

 mert ezzel egyszersmind biztos alapot épített a tudományos továbbmun- 

 kálkodásra. 



ZiTTEL-nek ilyen nagy irodalmi, tanítói s egyéb elfoglaltsága mel- 

 lett arra is volt ideje, hogy a legnagyobb s legrégibb paleontológiái 

 folyóiratot is szerkeszsze. 1869 óta szerkesztő társa, majd DuNKER-nek 

 1885-ben bekövetkezett halála óta egyedüli szerkesztője volt a «Palaeon- 

 tographica, Beítrage zur Naturgeschichte der Vorzeit» czímű 

 folyóiratnak. 



A paleontológus Zittel működésével legszorosabb összefüggésben 



1 Traité de Paléontologie, traduit per Charles Barrois avec la coUaboration 

 (le DupONCHELLE, FocKEU, Ch. Maurr'e, E, Moniez, Ch. Quéva et A. Six. 1883 — 94. 



2 Textbook of Palaeontology, trauslated and edited by Charles E. Eastman 

 in coUaboration with numerous Specialists. Megjelenik 1896-tól. 



