394 D' 'SKIMONÜ ELEK 



calciumot nem tartalmaznak és humusztart almuk kevés. 

 Mindkét körülmény a talaj kedvezőtlen fizikai sajátságait még csak 

 növeli. 



E talajok kaliumtartalma szintén igen nagy, de már a másik két 

 fontos növényi tápanyagról ezt nem állithatjuk. A nitrogén mennyisége 

 ugyan közepes, de a talaj fizikai sajátságaiból és a szénsavas cal- 

 cium hiányából azt következtethetjük, hogy a nitrifikáczió e talajokban 

 lassú. 



E talajok foszforsavtartalma kevés és más különálló tanulmányom 

 alapján azt állíthatom, hogy ennek átsajátitható része nagyobb termések 

 elérésére nem elegendő. E talajok felületén sűrűn találunk u. n. vas- 

 göbecseket, melyek limonitszerű képződmények és aránylagosan sok fosz- 

 forsavat (()• 14 "óPgOj,) tartalmaznak. Valószínűleg e képződményekkel függ 

 össze e talajok foszforsavszegénysége. 



2. Alcsoport. 



Oldható sókban bővelkedő kötött sziktalajok. 



E talajokat az jellemzi, hogy nemcsak túlságosan kötöttek, hanem 

 gyakran annyi vízben oldható sót tartalmaznak, hogy sem a jobb minőségű 

 füvek és lenfélék, sem a szántóföldi növények meg nem élhetnek rajta. 



Előfo7'(lulás és képződés. E talajok a Tisza balpartján elterülő lösz- 

 területek egykori árterületeiből es mocsaraiból képződtek. A lösz képző- 

 dése korában e területeket víz borította s ezért a hulló porból, melyből 

 a környékbeli lösz kéjjződött, e helyeken agyagos vagy homokos márga 

 képződött, melyet e sziktalajok alsóbb rétegeiben mindenütt megtalál- 

 hatunk. Erre rakódott a sziktalajok felső rétegét alkotó iszapban gazdag 

 agyagtalaj. A márgás talajréteg alatt vagy nagyon kötött, vizetzáró 

 agyagréteget vagy homokos iszapréteget találunk. Ez alsó réteg minősé- 

 gétől függ a felső talajrétegek sótartalma. A hol az agyagréteg a fel- 

 színhez aránylagosan közel, ISo — 2.")<) m mélységben fekszik, ott a talaj- 

 rétegek vízben oldható sói annyira felszaporodtak, hogy a felsötalaj vagy 

 teljesen terméketlen, vagy legfennebb gazdaságilag hasznavehetetlen nö- 

 vényeket teremnek. A hol hasonló mélységekben homokos iszapréteget 

 találunk, mely alatt az agyagréteg csak mélyen 400 cm és még mélyeb- 

 ben kezdődik, a sók a felső talajrétegekben oly kis mennyiségben for- 

 dulnak elő, hogy elegendő nedvesség esetében a jóminöségü füvek igen 

 szépen díszlenek. E jó- és rosszminőségü talajok közt számtalan az át- 

 menet, melyek szintén az alsó-lalaj viszonyok alakulásával okozatilag 

 összefüggnek. 



