406 D! BÖCKH HUGÓ ÉS D' EMSZT KÁLMÁN 



Az előbb említettekhez hasonló botlásokra különben még lesz 

 alkalmunk reáutalni. 



Ezek után foglalkozzunk először is azzal, a mit Weinsohenk úr 

 a Jánosit chemiai összetételéről mond. 



Előző közleményünkben kísérleti adatok alapján kimutattuk, 

 hogy a Jánosit idővel oly anyaggá változik át, mely a Copiapit össze- 

 tételével megegyezik, miközben fajsúlya is csökken ; a ki figyelemmel 

 elolvassa közleményünket, látni fogja, hogy itt nem teoretikus fejtege- 

 tésekről van szó, hanem arról, hogy gyakorlati tapasztalás után mon- 

 dottuk ki az anyag átváltozhatóságát. Különben is ez elváltozás igen 

 szembeötlő s ha kanadabalzsamba ágyazott Jánosit körül szabadon 

 hagyott anyagot helyezünk el, három-négy hét alatt a be nem ágyazott 

 Jánosit rozsdabarna szinüvé változott s ezenkívül fehér, bázisos vas- 

 szulfát képződik, míg a beágyazott anyag ép. Weinschenk azon állítása, 

 hogy ez az anyag állandó, tehát nélkülöz minden alapot. A Copiapit 

 könnyen való elváltozása mellett pedig az bizonyít, hogy víztartalmát 

 körülbelül annyifélének adják, a hány elemzés van róla. így például 

 Sjöüren ' Mauzelius elemzése alapján 21//, O-t ad, Schaller- lAHJJ-t, 

 Melville és LiNDGKEN^ 20//,0-t. Megjegyzendő hogy Melville és Lind- 

 GREN szintén a OP (001) és a oop (110) szerinti hasadást említenek 

 lombosnak mondott Copiapiton, de a c)o7-'oo((»l()) szerinti hasadást nem 

 s így itt is kérdéses, hogy anyaguk azonos-e a LiNCKével? 



Az itt mondottakból az is következik, hogy dr. Steinmetz adatai, 

 noha azok helyességében nem kételkedünk, semmi tekintetben sem 

 lehetnek döntök. Steinmetz adatai megfelelnek azoknak, melyeket mi az 

 elváltozott Jánosit anyag vizsgálatánál kaptunk. 



A Jánositnak több módszerrel való faj súlymeghatározásánál mi az 

 anyagot mindig chemíailag is azonosítottuk, természetes, hogy chemiai 

 tekintetben eltérő anyagnál a fajsúly is más lesz s az adott esetben a 

 Copiapitéval lesz azonos vagy ahhoz közelálló. 



Weinschenk úr válaszában a Jánositra vonatkozólag tőlünk fel- 

 állított képlet helyességét is megtámadja. Igen hálásak lennénk, ha 

 Weinschenk úr oly szíves volna és közölné velünk azt a módszert, 

 melynek alapján kísérleti adatainkból nem a Fe(SÜ^.^^HO.^ képletet. 



1 Sjögren : Untersuchungen aii schwedischen Mineralien. Geol. Föreii. Förh. 

 1895, 17. k. Megjegyzendő, hogy Sjögren adata nem lehet helyes, mert a H,0-t 

 400°-nál határozza meg. 



2 Schaller: Minerals fromLeona Heights, Alameda Coimtry. California. (Bull. 

 Department of Geology. University of California. .3. No 7.) 



3 Melville és Lindoren: Contributions to the Mineralogy of the Pacifici 

 Coast. (Bull. U. S. Geol. Survey. Washington 1890, No (il.) 



