A TISZÁBÓL KIHALÁSZOTT DILUVIÁLIS GERINCZBSEKRŐL. 419 



LóczY Lajos (i, 3) is 1885. és 1886. évi jelentéseiben emlékszik 

 meg a csanádi fensikról. a csanádi fensíkot Inkey állításával szem- 

 ben typusos márgagöcsös lösznek mondja. 



Teeitz Péter, (1-2, 13) a ki a Nagyalföldünket legpontosabban 

 ismeri és legjobban tudja, hogy az mily nehéz kérdés, sokáig eldöntet- 

 lennek vette ezt a dolgot. Miután azonban a Kis-Magyar-Alföldön elő- 

 forduló diluviális mocsárlíiszt (11) annak idején megismertettem ós rá- 

 mutattam hogy hasonló kőzet a Nagyalföldünkön is előfordul, örömemre 

 szolgált, hogy rá nemsokára Treitz kollegám is hasonlóképen magya- 

 rázta a Nagyalföldöu előforduló, vízbe hullott porból összeülepedett 

 márgás agyag keletkezését. Eleinte ó-alluviálisnak vette ezen kőzetet (12), 

 de jelenleg már a szegedi 1 : 75000 méretű térkép szerint (13) ő is dilu- 

 viumnak vallja és ártéri lösznek mondja. 



WoLF és Inkey átmosott lösze, Halaváts löszszerű agyagja, Lóczy- 

 nak a nagyalföldi typusus lösze, Treitz márgás agyagja és ártéri lösze, 

 mind egy és ugyanaz és örömmel olvastam, hogy az összes ismerteté- 

 sek teljesen megegyeznek egymással és megegyeznek az én mocsár- 

 löszömmel is, a melynek keletkezéséről és koráról már megemlékeztem. 



A moesárlösz keletkezésére vonatkozólag ugyanis azt mondtam, 

 hogy annak legnagyobb része szubaerikus anyag, hulló por, a mely 

 részint áradmányos területekre, részint pedig időleges álló mocsarakba 

 hullott. Hozzákeveredett ugyanis több vizhordta iszap is, söt közelebb 

 a folyó áramhoz homok is, a mely lencsék alakjában fordul elő ; de 

 tekintve azt, hogy az iszap is legnagyobb része löszanyag, az egész kőzet 

 löszhöz nagyon hasonlít. A mocsárlösz a löszkorszak elején kezdődött; 

 s minthogy annak idején a Duna és Tisza áradásai egymásba folytak, 

 a víz hol visszafolyt, hol ismét álló mocsarat képezett, a mocsárlösz 

 majdnem az egész Diina-Tisza közén rakódott le. A mint a mocsárlösz 

 réteg emelkedett és kevésbé lett víz által elborítva, rakódott rá folyta- 

 tólagosan a szárazföldi lösz. E szerint a mocsár lösz a száraz- 

 földi lösz alul kibújik, tehát diluviális korú is. Legjobban 

 bizonyítja azonban a mocsárlösz diluviális korát, a belőle kikerült em- 

 lősök maradványai. 



Az artézi kutak összeállított szelvényei alapján Halaváts szerint 

 Szegeden a diluvium 140 — 155 m s Szentesnél 175 m mélységben veszi 

 kezdetét. Először folyó hordalék és mocsárüledékek váltják fel egy- 

 mást, a melyeket Treitz szerint egy vereses agyagréteg zár el. Eeá ismét 

 homokréteg ülepedett le és ezután kezdődött már a mocsárlösz, a mely 

 szerintem — eltekintve a Tisza folyim kanyarulataiban levő alluvium- 

 tól és a termőrétegtől — egészen a felszínig terjed. Halaváts szerint 

 az alluvium Szegednél 12 — 15 m s Szentesnél 17 m vastag. Treitz 

 szóbeli közlése szerint azonban Szegednél csak 5 — 9 m vastag s csak ez 



Földtani Közlöny. XXXVI. kot. 1900. 29 



