426 IRODALOM. 



különböző hosszúságú és amplitúdójú hullámok, illetve hullámcsoportok 

 láthatók. Egyenlő hullámokból álló egy-egy csoportot fázisnak nevez a 

 seismologia. Az egy lökésből származó különböző fázisok arra mutat- 

 nak, hogy egy rengés többféle rezgést hoz létre és a különböző hullá- 

 mok más-más sebességgel, esetleg-más utakon terjednek tova. 



Az ábrán, a hullámok alatt szabályos közökben apró egyenes vonal- 

 kákat láthatunk. Ezeket külön toll rajzolja ugyanarra a i^apirra, a melyre 

 az inga tűje rajzol. A tollat minden perczben egy-egy pillanatra elektro- 

 mágnes rántja magához; ilyenkor ír le a toll egy-egy kis vonalkát. 

 Az elektromágnesben keringő áramot egy óra kapcsolja be minden perez 

 első pillanatában. így lehetségessé válik a fázisok idejének pontos meg- 

 állapítása és ezekből az időadatokból a KövESLioETHY-féle elmélet alap- 

 ján végzett számitások segítségével következtetéseket vonhatunk a Föld 

 belsejére. Minthogy némely hullámok a Föld kérgén, mások a Föld bel- 

 sején át terjednek tova, mindegyik más-más mélység titkainak leírására 

 készteti az ingát. Ennek az írásnak elolvasása és megértése igen nehéz ; 

 még csak a kezdet kezdetén vagyunk, de néhány pozitív adat már is 

 van birtokunkban s ezek alapján sikerülni kell e nem emberi kéztől, 

 hanem magától a Földtől rajzolt hieroglifák megfejtésének. 



Pécsi Albert. 



IRODALOM. 



(l.) KuGENHAN Max: Díe Vergletscherung der Erde von Pol zu Pol. 

 (Berlin E. Friedlánder kiadása, "200 oldal. 1906. 



A fenti czímű munkában a szerző, a ki vízépítési mérnök, a díluvialis 

 jégkorszakot tárgyalja. Szerinte a jégkorszakban az egész föld felületét, kivéve 

 néhány magasabb hegységet, glecser borította. Az északi sarktól délfelé, a dé- 

 litől északfelé húzódtak a glecserek, melyek középen összeékelödtek. Szerző a 

 glecserre vezeti vissza egyes nagyobb hegységek kivételével, a föld összes 

 domborzati viszonyait, a völgyek és hegyek, a tavak és lapályok, a tengerek 

 és szárazföldek kialakulását. A glecserek okai a diluviahs agyagok, homokok, 

 terraszkavics, lösz, laterit és mésztufa képződésének is, valamint a mély ten- 

 ger vörösagyagja is a glecser maradványa. Sok humusz sem más, mint a 

 régi glecsermedencze talajüledéke. Szerinte glecser söpörte el az orosz sík- 

 ságról a hegyeket s ugyanez a glecser néhány helyen áttörte az útjába álló 

 Kaukázust. 



A Nagy Magyaralföldröl felfogása a következő: a günz jégkorszakban 

 három oldalról nyúlt be glecser az alföldre ; nyugatról a Száva- és Dráva- 

 glecser, északnyugatról a Dunaglecser és keletről a Marosglecser. Ennek a jég- 

 torlódásnák délen és délkeleten lefolyása nem volt, mert azt megakadályozta 



