428 IRODALOM. 



(4.) Seisino))omia. Seripsit. E. de Kövesligethy, professor Hungarus. 

 Modena 1906. 



A földrengéstan teljes elméletét magában foglaló mű a «Seismonomia». 

 A földrengések geometriai elmélete a földrengésektől okozott hiülámmozgás 

 terjedésének módjával foglalkozik. Valahányszor a Föld belsejében rengés vál- 

 tódik ki, ez a Föld anyagában rezgéseket hoz létre. Ha a Föld egész tömege 

 egyenletes sűrűségű volna, akkor a rezgések egyenes vonalban terjednének 

 tova, épen úgy, mint a hang, vagy a fény állandó sűrűségű közegben. Ha a 

 rezgő mozgás útjában különböző sűrűségű közegeken halad át, akkor meg- 

 törik. Ha a sűrűség nem véges nagyságú közökben, hanem pontról-pontra 

 változik, akkor a tört vonalból görbe vonal lesz. Ha ismerjük a Föld belse- 

 jében a sűrűség változását, továbbá tudjuk, hogy a különböző sűrűségű réte- 

 geken hogyan törik meg a rengési sugár (az a vonal, a melynek mentén a 

 rengés tovaterjed), akkor meg lehet határozni a rengési sugár alakját. Köves- 

 ligethy kimutatta, liogy a rengési sugár alakja kúpszelet és pedig vagy ellip- 

 sis, vagy egyenes, vagy hyperbola. Mi a földrengésről nem tudunk egyebet, 

 mint annak a föld felszínén való jelentkezését ; és pedig a jelentkezés idejét 

 és erősségét. A megérkezés idejéből ki lehet számítani a földrengés helyét, 

 útjának alakját és terjedési sebességét. A «Seismonomia» nem csak az elmé- 

 letet tárgyalja tüzetesen, hanem részletes utasítást ad a földrengések kiszá- 

 mítására is. 



A számolási utasítás egyúttal munkaprogrammja a folyó év elején ala- 

 kult Magyar Földrengési Számoló Intézetnek ; a tüzetesen tárgyalt elmélet 

 pedig még sok év tudományos munkálkodásának fog irányt szabni. 



Pécbi Albert. 



(5.) F. DB MoNTEssiRs DE Balloee : Les tremblemenl s de térre. Góograpbie 

 seismologiciue. Preface per A. de Lapparent. 475 lap 72 ábrával es 

 térképpel. (Armand C'olin. Paris, 190(>.) 



A földrengés tudományában igeu ismert nevet vall szerzőjének e hatal- 

 mas mű, mely méltán s nem is mellékesen viseli a «Földrengési Földrajza 

 czimet is. És valóban a nagyszámú térkép egész földkerekségünket felöleli, mi- 

 közben 20 évi munkássággal összegyűjtött mintegy 170,000 földrengési adaté 

 lapokon tudományos feldolgozás tárgyává lőn. Szerző saját vallomása szerint 

 kutatásainak alapja egy hatalmas statisztika volt, a milyennel a tudomány 

 mai állásánál minden megfigyelő tanulmánynak kell vagy kellene kezdődnie; 

 csak ily alapon nyugodhatik biztonsággal a következtetés. Erre pedig feltétlen 

 szüksége van a seismologiának, mely az okozatokból kénytelen okokra követ- 

 keztetni. Hiszen úgyszólván csak a XIX. században erősödhetett meg azon 

 meggyőződés, hogy a földrengések okai magában a földkéregben s nem a 

 földön kívül keresendők, s ezzel a geológia visszaszerezhette magának más 

 tudományszakok által bitorolt jogait. 



Hogy a földfelület valamely részének földrengési viszonyairól (seismiei- 

 tas) kellő fogalmat alkothassunk magunknak, hosszas megfigyeiésre van szük- 

 ségünk. Szerző szavai szerint oFöldünk életéből csak pillanatnyi és átmeneti 



